© anoXmous @ http://thepiratebay.sx/user/Zen_Bud
Bara tre procent av allt vatten på jorden är sötvatten.
Men det ovärderliga sötvattnet är fullt av överraskningar.
Allt liv på land är i grunden beroende av sötvatten.
Venezuelas gåtfulla tepuis...
Otillgängliga platåberg som reser sig högt över djungeln.
De inspirerade Arthur Conan Doyle att skriva "En förlorad värld" -
- om ett tänkt förhistoriskt land.
Här har egendomliga sandstenstorn utformats genom årtusenden-
- av hårda vindar och våldsamma regn.
Fukt i form av vattenånga som stiger från havsytan-
- förs in över land av vindarna.
Den fuktiga luften tvingas uppåt vid bergen, och när den avkyls-
- kondenseras den och bildar moln och regn - källan till allt sötvatten.
Här faller tropiska hällregn nästan varje dag hela året.
Sötvattnets resa börjar här, högt uppe i bergen.
Bäckar växer till mäktiga floder-
- på den flera hundra kilometer långa färden ned till havet.
Angelfallen - världens högsta vattenfall.
Vattnet faller fritt i nästan tusen meter.
Fallen är så höga att innan vattnet når botten i "djävulens kanjon" -
- blåser det i väg som en fin dimma.
I de övre delarna är bergsströmmarna fulla av energi.
Strömmarna blir till floder, ökar i styrka och bildar forsar.
Här är vattnet kallt och näringsfattigt, men syrerikt.
De få varelser som lever här klamrar sig fast för brinnande livet.
De ryggradslösa djuren dominerar här uppe.
Jättesävsländans larv har strömlinjeformad kropp-
- och borstlika gälar som tar upp syret i vattnet.
Knottlarverna håller sig fast med hjälp av krokar.
Om de skulle lossna, sitter de även fast i en säkerhetslina.
Det finns fördelar med att leva mitt i strömmen.
Filterräkan fångar lugnt in partiklar med de solfjäderliknande frambenen.
Bergens vattenflöden kan i vanliga fall bara förse små djur med föda-
- men under snösmältningen i Japan börjar monster röra på sig.
Den japanska jättesalamandern, världens största groddjur-
- blir nästan två meter lång.
Det är det enda stora rovdjuret i de här kalla vattnen.
Den börjar sin jakt på natten.
Jättesalamandern har en ovanligt långsam ämnesomsättning-
- och kan leva i upp till 80 år.
Det är ont om fisk här, och jättesalamandern har dålig syn.
Med vårtorna på kroppen känner den av minsta förändring i vattentrycket.
De här jättarna saknar konkurrenter, och kan äta i lugn och ro.
Det är oftast ganska ont om föda för salamandrarna.
Men under en viss tid på året fylls några av världens strömmar med liv.
Laxen har kommit.
Det är den största vandringen i världen av fiskar i sötvatten.
Över hela norra halvklotet återvänder lax till sina lekområden.
De simmar uppströms i hundratals kilometer.
Här uppe finns det färre rovdjur som äter upp rommen och ynglen.
En grizzlybjörn.
Från fasta till fest - nu kan den välja och vraka.
Den här kanadensiska björnen har lärt sig att dyka efter middagen.
Men det är inte särskilt lätt att fånga lax i djupt vatten.
Ungarna har mycket att lära.
I och med att laxen leker tillförs stora mängder föda till vattendragen-
- som annars är inte kan försörja särskilt mycket liv.
Här uppe är floderna fattiga på liv, men deras inverkan på landskapet-
- är större än någon annanstans längs flodens lopp.
De leds av tyngdkraften och är jordens största erosionskraft.
Under de fem senaste årmiljonerna har Coloradofloden i Arizona-
- skurit sig ned i sandstenen och format en gigantisk kanjon.
Dalen är över 1500 meter djup och på sina ställen nästan tre mil bred.
Grand Canyon.
Den här floden har skapat världens längsta kanjonsystem.
En 160 mil lång skåra som tydligt kan ses från rymden.
När floderna lämnar bergen värms de upp-
- och ger underlag för mer liv.
I de indiska floderna finns världens mest sociala utter.
Den indiska fiskaruttern bildar familjegrupper på upp till 17 djur.
De rullar sig i sanden för att rengöra pälsen-
- men även för att stärka de sociala banden.
När man fiskar är det bra att vara flera.
Ungarna får börja lära sig att fiska när de är fyra månader gamla.
Bara de vuxna är kvicka nog för att det ska bli fångst.
Ungarna kivas om bytet som de vuxna delar med sig av.
De flesta uttrar lever ensamma, men i dessa varma vatten-
- finns föda åt stora familjegrupper.
Och åt ännu större rovdjur...
Den fyra meter långa sumpkrokodilen kan enkelt fånga en ensam utter.
Men uttrarna litar på sin styrka som grupp och jagar bort krokodilen.
Lagarbete är rätta melodin.
Marafloden ringlar fram över Östafrikas slätter.
När landskapet blir flackare tappar floden fart och sin förstörande kraft.
Den för i stället med sig sediment som färgar vattnet brunt.
Långa rader av gnuer på vandring...
Varje år tar sig nästan två miljoner djur över Serengetislätten-
- på jakt efter nya betesmarker.
För dessa hjordar är floderna inte enbart livsviktiga vattenkällor-
- utan även farliga hinder på vägen.
Här finns ett av Afrikas största bestånd av nilkrokodiler.
Jättar som kan bli över fem meter långa.
Krokodilerna vet att gnuerna kommer och samlas i spänd förväntan.
Krokodilens käkar slår igen som en sax.
När de väl bitit sig fast släpper de inte taget.
Det tog över en timme att dränka den här fullvuxna tjuren.
För att överrumpla bytet måste krokodilen anfalla blixtsnabbt.
Här är det bara den tunnaste av trådar som skiljer livet från döden.
De flesta floder rinner ut i havet-
- men några har sitt utlopp i vidsträckta insjöar.
Världens sjöar rymmer tjugo gånger så mycket sötvatten som alla floder.
I Östafrikanska riftsystemet finns tre av världens största sjöar:
Malawisjön, Tanganyikasjön och Victoriasjön.
Malawisjön, som är den minsta av de tre, är större än Wales.
Här finns fler fiskarter än i någon annan sjö.
Bara av cichlider finns det 850 arter, och de har alla utvecklats från en art-
- som isolerades här för tusentals år sedan.
Dessa kratrar är två meter i diameter och har skapats av fiskar.
De underhålls noggrant av hanarna och fungerar som lekplatser.
Cichlider är omsorgsfulla föräldrar.
Att ha ynglen i munnen är ett effektivt sätt att skydda dem på.
Faror lurar i sjön.
När det blivit mörkt kommer elefantnosfiskar fram ur skrevorna.
Likt ett hajstim ger de sig ut på jakt efter sovande cichlider.
I detta mörker lokaliserar de bytet via störningar i det elektriska fält-
- som alstras kring kroppen.
De cichlider som vågar sig fram blir raskt föda.
Malawisjöns botten stupar 700 meter ned i djupet.
Här nere gömmer sig mygglarver undan rovdjuren.
Under regnperioden stiger de till ytan om genomgår en magisk förvandling.
Vid gryningen börjar de första myggorna att kläckas.
Snart lyfter miljontals nykläckta myggor från ytan.
Tidiga upptäcktsresande berättade om stigande rök, som om sjöarna brann.
Men de flera hundra meter höga, virvlande pelarna-
- är svärmande myggor.
När myggorna har parat sig faller de ned till ytan-
- släpper sina ägg och dör.
Malawisjön ser ut som ett innanhav-
- men är liten i jämförelse med världens största insjö:
Bajkalsjön i östra Sibirien.
Den är 65 mil lång, över 1,5 km djup och innehåller en femtedel-
- av allt sötvatten som finns i jordens sjöar och floder.
Fem månader om året ligger den under ett metertjockt istäcke.
Bajkalsjön är världens äldsta sjö, och trots det kärva klimatet-
- blomstrar det av liv.
80% av arterna finns bara här-
- däribland världens enda sötvattenssäl.
Med sälarna och skogarna av svampdjur-
- liknar Bajkalsjön mer ett hav.
Här finns även märlkräftor stora som möss.
De spelar en viktig roll som asätare.
Vattnet är för kallt för de bakterier-
- som annars bryter ned dött organiskt material.
De flesta floder rinner inte ut i insjöar, utan fortsätter ut i havet.
Och världens odiskutabelt största är Amazonfloden.
Den innehåller lika mycket vatten som de tio närmaste i storlek tillsammans.
Från källan i de peruanska Anderna rinner den österut genom Brasilien.
På vägen avvattnar flodsystemet en tredjedel av Sydamerika.
Över 700 mil från källan-
- rinner floden slutligen ut i Atlanten.
Amazonfloden transporterar en miljard ton sediment om året.
Sediment som syns tydligt där den väldiga bifloden Rio Negro-
- förenar sig med huvudflödet.
Floden är rik på liv. Över 3000 fiskarter har beskrivits.
Fler än vad som finns i hela Atlanten.
Amazonfloden är så stor och fiskrik att sötvattensdelfiner kan leva här.
Dessa amazondelfiner är enorma - 2,5 meter långa.
Vattnet är grumligt, och de navigerar och jagar med hjälp av ekolokalisation.
De samarbetar för att driva fiskstim in på grunt vatten.
Amazondelfiner är sociala varelser, och konkurrensen är hård om honorna.
Hanarna har ett unikt sätt att uppvakta honorna.
De plockar upp stenar med munnen och visar upp dem för honorna.
Kanhända vill hanen visa hur stark och skicklig han är-
- och att han därför är den lämpligaste fadern för avkomman.
En lyckad uppvisning leder till parning.
Inte ens den jättelika Amazonfloden-
- kan flyta stilla och obehindrat ut till havet.
Iguacúfallen vid gränsen mellan Brasilien och Argentina-
- är ett av världens bredaste - 2,5 kilometer tvärsöver.
Vid högvatten rinner tretton miljoner liter i sekunden över kanten.
Alla världens riktigt breda vattenfall - Victoria, Niagara och Iguacú-
- påträffas endast i de nedre delarna av respektive flod.
I slutet av sitt lopp breder floderna långsamt ut sig över flodslätterna.
Under regntiden här i Brasilien svämmar Paranáfloden över-
- och täcker ett område lika stort som England.
Pantanal - världens största våtmarksområde.
I det stilla flytande vattnet frodas vattenväxter.
Som jättenäckrosen, med blad som blir upp till två meter i diameter.
Dessa undervattensskogar är fulla av fiskyngel.
Över 300 arter fortplantar sig här, däribland rödbröstad piraya.
Och andra rovdjur, som glasögonkajmanen.
Fikonträd som hänger över vattnet förser hungriga fiskstim med föda.
Uppståndelsen lockar till sig dourado, i trakterna känd som "flodtigern".
De simmar runt i stimmet och inväntar tillfälle att slå till.
Och lite på avstånd, redo att ge sig på sargade fiskar, lurar pirayor.
Snart är det full huggning.
Pirayor äter på några minuter upp en fisk tills bara benen återstår.
På stora fiskbestånd livnär sig stora mängder vattenfåglar.
Rosenskedstorken är bara en av de 650 fågelarter-
- som finns i Pantanal.
De häckar sida vid sida med ibisstorkar i kolonier om tusentals fåglar.
I vattnet väntar glasögonkajmanen på att föda ska falla från himlen.
När floderna når havet saktar de farten, släpper ifrån sig sedimenten-
- och bildar deltan.
I Bangladesh bildar sammanflödet av Ganges och Brahmaputra-
- världens största delta.
Varje år forslas nära två miljarder ton eroderat sediment från Himalaya-
- ut i havet.
Vid deltats mynning finns världens största mangroveskog - Sundarbans.
De här skogarna växer inom tidvattenbältet i tropikerna-
- där floder rinner ut i havet.
Krabbmakaker är anpassade för den här miljön.
I Indonesien har dessa apor utvecklat ett unikt amfibiskt levnadssätt.
De fiskar upp föda som fallit i vattnet.
De tar även svalkande bad när det är som varmast.
Kanalerna tjänar också som lekplats för livliga makakungar.
En del av ungarna har till och med börjat simma under vattnet.
De kan stanna i över 30 sekunder, till synes enbart för nöjes skull.
Den simteknik de lär sig genom leken får de nytta av livet igenom-
- i de översvämmade mangroveskogarna.
I svalare trakters floddeltan växer salttoleranta gräsarter.
Där bildas en av jordens mest produktiva naturmiljöer.
400000 större snögäss-
- flockas kring den nordamerikanska atlantkustens estuarier.
Där vilar de och äter under sina långa flyttningar.
Det här är slutet på flodernas resa.
Tillsammans har de eroderat berg och forslat dem ut i havet.
Och längs vägen har sötvattnet bidragit till ett överflöd av liv på jorden.
© anoXmous @ http://thepiratebay.sx/user/Zen_Bud