Downloaded from YTS.MX
WHAM! BIOGRAFIN...
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hej. Ni har just sett en vanlig morgon i Wham!s liv.
Men det har inte...
Kan vi ta om det?
WHAM! BIOGRAFIN...
Hej. Ni har just sett en vanlig morgon i Wham!s liv.
Men förr var det annorlunda.
Det här är Bushey Meades School, där vi träffades vid 12 års ålder 1975.
Hos oss idag har vi en mycket speciell gäst.
Mr Ted Halliwell, min gamla rektor.
Hur är det med dig, Ted?
Bättre än nånsin.
Bra. Hade du nånsin trott att det skulle bli så här?
- Nja... - Tack, Ted. Över till George.
När jag var med Andrew skulle vi alltid ha kul tillsammans.
Wham! var ett brödraskap.
Det var lekfullt.
Ett mänskligt, oförutsägbart virrvarr.
Allting handlade om pop.
Och Wham! skulle aldrig bli växa upp.
Det var en dröm ända sen vi var barn.
Men då tänkte alla:
"Hur kan dessa två idioter bli så jäkla stora?
Hur kan det hända?"
Wham! Bam! Jag är en man
Oavsett status
Annat kan du inte säga
Trivs du med det du gör?
Om inte, lägg av
Var inte en slav
Ja
Jag har inga bekymmer
Jag har inte tid med dig
Att älska dig kräver mod
Alla har ögonen på dig
Jag har inga bekymmer
Jag har inte tid med dig
Att älska dig kräver mod
Och tro inte nåt annat!
George, kan du berätta hur du och Andrew träffades?
Vi träffades när jag var 11 och Andrew var 12,
i norra London.
Första dagen på min nya skola träffade jag Andrew.
GEORGES RÖST
Vår klassföreståndare kom in med en ny pojke.
ANDREWS RÖST
Han hade dessa tv-skärmar till glasögon.
Och jag var en väldigt tafatt, lite fläskig kille med konstigt utseende.
En väldigt lockig, stor kalufs.
Och ganska blyg.
Vår lärare presenterade honom som Georgios Panayiotou.
Georgios Kyriacos Panayiotou, just det.
"Vem vill hjälpa den nya pojken?"
Andrew räckte upp handen.
Jag tror verkligen att det var nåt förutbestämt med det.
Allt hade kunnat ta en annan riktning om jag hade suttit mig bredvid nån annan.
För mig var han Yog. Det var mitt smeknamn på honom.
Det fanns ett starkt band där.
I princip hade Yog och jag exakt samma synsätt.
Musikaliskt sett var vi oskiljaktiga.
Vi höll på i timmar med att göra sketcher och komediradioprogram.
...skrev låtar, och när vi var runt 16 startade ett band.
Vi var The Executive.
The Executive.
Ett, två, tre, fyr, fem, sex, sju, åtta!
DEMOKASSETT/REPETITION
Det var skamusik.
Och vi var jättedåliga.
Inte för att vara 16.
Okej, runkpellar. Tredje gången.
Vi fem hade nätt och jämnt de instrument vi behövde.
Kom tillbaka, Andrew.
Det rann ut i sanden
för att folk slutade komma på repen och konserterna.
Jag tycker snarare att det imploderade, och sen blev det bara jag och Yog kvar.
Det skulle bara bli vi två.
Vi bara fortsatte att skriva låtar ihop.
Vi gick ut och dansade i West End i London.
Vi gick på klubben Le Beat Route.
På skoj höll vi på och dansade i formation.
Och Andy började gapa om "wham, bam" nånting.
Så jag började rappa:
"Wham, bam, I am the man."
Vi gillade det som namn.
Wham.
Och det hängde med.
Och det fanns bara en sak jag ville:
Att vara med i ett band med Yog.
Vi hade redan blivit duktiga på att skriva poppiga små låtar.
Vi gjorde en demokassett för 20 pund i Andrews vardagsrum.
Vi hade en kvast med en mikrofon på
och en sån där fyrkanalig Portastudio som hade kommit ut i slutet av 70-talet.
Kom igen nu
Vi var 17 eller 18 år gamla.
Låtskrivandet dikterades av våra omständigheter,
miljön vi befann oss i.
...protester i hela landet.
...den ökande arbetslösheten bland 16- till 18-åringar.
Vi blandade rap och disco, och så la vi till pop.
Sociala texter med discobakgrund.
Hej allihop, kolla på mig
Jag har faktiskt gatukredd
Jag saknar jobb men trivs ändå
Med killarna i kön...
De där fåniga sakerna jag hade sjungit på klubben
blev grunden till "Wham Rap!".
Wham! Bam!
Jag är en man...
Sen fortsatte vi bara att skriva.
Vi använde vår erfarenhet från klubbarna.
"Club Tropicana" kom från Beat Route.
Club Tropicana, drinkarna är gratis...
Vi hade bara en vers och en refräng.
Yog kom hem till mig en kväll,
och jag hade jobbat på en ackordföljd som jag gillade.
Det var otroligt. Han sa:
"Jag har en melodi som passar perfekt till den."
Vi hade kommit på ungefär samma mönster.
När jag faller igen...
FÖRSTA DEMON AV "CARELESS WHISPER"
...känner jag lacklukten
Av dansgolvet
För hjärtat och sinnet...
Långsamt började vi få ihop den. Vi skrev hemma eller på bussen
och la till en bit varje dag.
Det gör bara ont
Och jag tänker aldrig dansa mer
Skuldtyngt hjärta saknar rytm
Och det är lätt att låtsas
Men jag är inte dum...
När den blev klar minns jag
att jag sa till honom: "Jag vet inte vem som kommer att göra den
eller om jag kan sjunga den, men det här är en listetta."
Demon var ungefär fyra minuter lång.
Det räckte. Jag kände mig väldigt säker,
även fast det var en låt plus stycken av två andra.
Vi knackade dörr hos skivbolagen.
Två 18-åriga pojkar.
Hur kaxigt är inte det? Vi bara stod där och insisterade att vi hade avtalat möte.
Reaktionerna var en stor besvikelse.
En kille kastade tillbaka bandet och sa: "Bra röst, men gå och skriv några hittar."
Alla ratade "Careless Whisper". Alla ratade "Club Tropicana".
Det vände sig i magen på mig, och jag fick en obehagskänsla.
Jag var helt förkrossad.
Förkrossad.
Det var tråkigt.
Men jag kände en kille, Mark Dean, som bodde på mina föräldrars gata,
och han jobbade i skivbranschen.
Han upptäckte Soft Cell och ABC, tror jag.
Andy tjatade på min mamma: "Kan han lyssna på ett band?"
Och jag bara undvek honom.
Jag tänkte: "Inte ett till band i grannskapet."
Andrew la bandet i Marks brevlåda.
Det var bara George som sjöng med skorrande gitarrbakgrund.
Men det var ändå jättebra.
Han sa: "Jag har ett kontrakt åt er."
Vi skrev under på ett litet sjabbigt kafé.
Ren glädje.
Från första dagen började min mamma på en klippbok.
BOK ETT
BOK TVÅ - BOK TRE
Hon skapade en otrolig samling.
BOK 28 - 1985
Urklipp, recensioner, listplaceringar.
Hon var verkligen engagerad.
Klippbok ett:
"Andrew och Yog har skrivit kontrakt med Innervision. Wham!".
Sen var det klart. Vi hade lyckats.
Det var helt magiskt att se sina fantasier förverkligas.
Det var en dröm, och med sin bästa kompis.
Wham! är bara Andrew och jag.
Men vi ville ha med två tjejer, varav en var Andrews flickvän.
Shirlie, Yog och jag brukade gå ut och dansa,
och vi kände att det var så vi skulle framföra vår musik.
Den andra är professionell.
Dee C Lee gick med.
Tjejerna hade inspirerats av The Human League,
som Andrew och jag älskade.
George älskar Human League. Jag tycker om dem.
Men de inspirerade inte tjejerna.
Vi tog vad vi hade,
och jag hade en flickvän, och vi hade några dansrutiner.
Det var allt.
Så vi fick vår första singel pressad.
Hej, George Michael här.
Hoppas ni gillar vår nya singel "Wham Rap! (Enjoy What You Do)".
Kom igen nu
Hej allihop, kolla på mig
Jag har faktiskt gatukredd
Jag saknar jobb men trivs ändå
Med killarna som står i kön Säg socialen nu
De har den bästa rytmen ju
Responsen var fantastiskt.
Sounds beskrev oss som "socialt medveten funk".
Skaffa ett jobb, var en man
Allt tydde på att det var en hit.
VECKANS SINGEL
Stick härifrån
Wham! Bam! Jag är en man
Oavsett status
Annat kan du inte säga
Trivs du med det du gör?
Om inte, lägg av
Var inte en slav
På första singeln stod det Andrew Ridgeley och G. Panos.
Panos var en förkortning av Panayiotou.
Jag var i akut behov av ett artistnamn.
...ska få betala, så nå upp högt
Och rör vid din själ...
George Michael.
George är den engelska formen av det grekiska namnet Georgios.
Michael heter en av våra goda vänners pappor.
Jag vet att du är smart...
Det bidrog till att skapa en identitet.
- Ja! - Säg Wham!
- Wham! - Säg bam!
Bam!
Vi var säkra på att vi hade en hit,
men den tog sig inte ens in på topp-100-listan.
Det var en katastrof.
Skivbolaget kände att vi behövde bygga upp en beundrarskara.
De föreslog att vi skulle göra framträdanden på små klubbar
över hela landet.
För vi var väldigt obskyra. Vi var kändisar av lägsta graden.
Man såg samma stackars satar överallt.
Typ mimare som man hade sett uppträda på samma klubb som en själv veckan innan.
George!
Ja, nu ska George rappa.
NATTKLUBBEN BOLTS - NORRA LONDON
Och även om det var pinsamt och man ständigt blev antastad av fyllon
betydde det att vi var förberedda.
Då kör vi.
Jag ska be några längst fram att sjunga med lite.
Vi hade press på oss att nå topplistan, och George skrev "Young Guns".
Om inte det blev en hit var vårt kontrakt över.
Vad är det där?
Hördu du
Vad har det tagit åt dig?
"Young Guns" tog sig in på topplistan som nummer 72.
"Wham Rap!" hade floppat.
Om det inte blev en hit skulle vi inte få göra fler skivor,
och låten stannade på nummer 42.
Den skulle aldrig nå över topp 40.
Det var kanske den värsta veckan i mitt liv.
Jösses, det kändes inte bra.
Under en hel vecka tänkte jag: "Jag är inte bra på det här."
Och att jag hade haft fel om nåt jag hade trott sen barnsben.
Och så plötsligt fick vi ett mirakulöst telefonsamtal.
De ringer från Top of the Pops och frågar om vi kan hoppa in
då en annan artist har dragit sig ur.
Det enda topplisteprogrammet under bästa sändningstid.
Jag hade aldrig sett stjärnor över Top of the Pops nivå.
Att framträda på Top of the Pops var den heliga graalen.
Natten innan bodde vi på ett litet hotell.
George drog det kortaste strået och fick sova i en spjälsäng.
Det var en barnsäng.
Han hade en obekväm, sömnlös natt med fötterna utanför kanten.
"WHAM!" PÅ SITT FÖRSTA "TOP OF THE POPS"
Tre, två, ett...
Vi kliver upp på scenen och tänker:
"Nu gäller det. Nu kör vi."
Hördu du
Vad har det tagit åt dig?
Hördu du
Det finns inget du kan göra
Det var länge sen vi sågs
Så jag hälsade med ett leende
När jag såg tjejen du var med
Visste jag att du var såld...
Det ser hemskt ut när man tittar på det nu.
Men då ansågs det rätt innovativt och nytt, sättet vi framträdde på.
Unga killar som har kul Galna brudar ställer till med strul
Smarta killar...
Vi hade nästan inga kläder, bara två uppsättningar
som vi turades om med, tror jag.
Ett, två, kolla på dig
Äktenskap, ånej
Det finns en viss energi i stillösheten.
- Backa! - Akta!
Kör hårt...
Det var rätt amatörmässigt, men vi såg originella
och annorlunda ut.
Unga killar som har kul Galna brudar ställer till med strul...
Dansrutinen är lustig, men på nåt sätt funkade den.
Alla kom ihåg den.
Vi gjorde den inne på mammas rum.
Ingen koreograf hade velat delta.
Underbart! Bra jobbat, Wham!!
Men det var ögonblicket då allting vände för oss.
Singeln gjorde succé.
NUMMER TRE IDAG
Wham! hade lyckats.
En god start på ett förhoppningsvis bra år.
Det här är Andrew och George från Wham!.
Hej.
Hur kommer 1983 att se ut musikaliskt sett, tror du?
Vi har ju Wham!.
- Ni har ju lyckats. - Vi har inte varit nummer ett.
Vi måste ha tre ettor, miljontals ettor.
Vilken musikstil tror du kommer att bli stor -83?
Vår.
Klippbok nummer tre.
Vi är ett hitband och är 20 år gamla.
Wham! har två skäl att fira.
- Det är Andrews födelsedag. - Och "Wham Rap!" ligger på topplistorna.
"Wham Rap!" släpptes på nytt och blev nummer åtta. Otroligt.
Vi ska presentera bandet.
- Dee. - Shirlie.
- George. - Andrew.
Innervision sålde oss som kulturella kämpar.
"Wham!...kommer att forma varenda ungdoms åsikter..."
Och det satte press på oss att skriva enligt en viss formel:
Ungdomen som motstår vuxenlivet.
Vi ska lyssna på lite social rap med en danslåt av Wham!.
"Bad Boys" blev nummer två.
TISDAG 31 MAJ
En enorm hit.
Hårda killar håller
Ihop som lim
Snälla...
- Men vi var inte nöjda. - "Bad Boys" skrevs enligt en formel.
Jag visste inte vad jag skulle göra, och egentligen avskyr jag singeln.
När vi började skriva låtar
var jag arbetslös, och det påverkade "Wham Rap!".
Men nu var vi ett framgångsrikt band. Vi var inga sociala kommentatorer.
BOK FEM
Vi hade en stark känsla av att vi gjorde nåt annorlunda.
En vision av den här ljusa, nya popen.
Jag har känsla för en traditionell publik.
Det var ungdomskulturens bidrag till musiken. Popmusik.
Jag tror att det som händer i England är att ett element av verklighetsflykt
smyger sig in i musiken igen.
22 JULI -83
- Vad är planerna i sommar? - Vi ska spela in en video på Ibiza.
- Vad heter den nya singeln? - "Club Tropicana".
För några år sen, inom punken, höll folk på och skrek.
Nu skäms de inte över att vara unga och arbetslösa.
De går hellre på nån klubb och glömmer alltihop.
Vi ville göra en ny slags popmusik.
Fantasin som kallas "Club Tropicana".
En ny riktning.
En ny identitet.
Ingen av oss hade varit på Ibiza.
Vi skulle filma videon på ett paradisiskt boutiquehotell.
Legendariska Pikes,
en känd hemlighet.
En tillflykt för de rika och berömda och för den tidens kändisar.
De levde som popstjärnor.
Det var sprudlande, allting vi hade föreställt oss
när vi skrev låten i vardagsrummet, men aldrig hade sett på riktigt.
För oss började det ge form åt vad Wham! skulle bli.
Två unga killar
som var hedonistiskt lagda.
Den där ungdomliga begeistringen.
Det var med "Club Tropicana" vi blev det riktiga Wham!.
Låt mig ta dig någonstans Där ett leende ger inträde
Beblanda dig med stjärnorna
Där främlingar tar ens hand Och leder en till ett drömland
Med en omisskännlig blick
Club Tropicana, gratis vin
Nöje, solsken
Det finns nog åt alla...
Det intressanta är att det var nästan otänkbart för mig
att jag nånsin skulle bli den charmör som jag tyckte att Andrew var.
Men det visade sig att tjejer tyckte att vi båda var attraktiva.
Efter inspelningen stannade vi kvar ett par dagar.
En morgon ringde Yog och sa: "Kan du kommer över så att vi kan prata?"
Det var inget ovanligt med det.
Jag gick runt poolen och in i hans rum,
och Shirlie var där, vilket inte heller var ovanligt.
Shirlie och jag hade gjort slut, men vi tre var väldigt nära vänner.
Yog låg i sängen.
Han gav Shirlie en snabb blick.
Och så sa han till mig:
"Jag visste inte hur jag skulle säga det här, men jag är gay.
Om inte gay, så bisexuell."
Ungefär ett halvår innan vi gjorde videon för "Club Tropicana"
hade det hänt nåt som gjorde att min attraktion till män blev tydlig.
Jag hade sovit över hemma hos en kille.
Han ville ha sex, och jag hade varit för rädd.
Men jag insåg att jag ville stanna i sängen.
Jag ville vara nära honom, vilket aldrig hade hänt.
Det skrev jag en låt om.
Det var det den handlade om.
Jag ser dig andas
Jag kan inte sova...
Det slog mig på ett djupt sätt att det var nåt annat som stod på.
När jag insåg att det var nåt jag inte kunde ignorera
beslöt jag mig för att komma ut för Andrew.
För mig hade hans sexualitet absolut ingen betydelse för oss.
Jag ville att han skulle vara lycklig.
Jag skulle prata med mina föräldrar,
men jag blev övertalad att det var en dum idé.
De försökte nog inte skydda nåns karriär.
Jag tror att de bara tänkte på min pappa.
För när man är 19 kollar man på sina föräldrar...
"Berätta inte för din farsa. Han kommer att bli galen."
Han kunde bara inte berätta för sin pappa, kände vi.
Vi tre stod varandra så nära.
Men poängen är att jag frågade fel personer.
Jag menar, vi var 19-20 år gamla.
Vi hade ett snävare perspektiv.
Det är ett avgörande ögonblick.
Vid det laget ville jag verkligen komma ut.
Och så vågade jag inte sen.
Och av ren nödvändighet
kastade jag mig in i Wham!s evolution...
...och skapade en ny karaktär.
Och alla blir chockade över hur bra man kan vara
på att göra det genom sin framgång.
Georges sinne för att skriva låtar utvecklades i en helt otrolig takt.
Min förmåga utvecklades inte alls på samma sätt som hans,
och det orsakade lite friktion.
Under inspelningen av albumet Fantastic hade vi en diskussion.
Vi sa att om vi ville bli riktigt stora borde vi inte dela på låtskrivandet.
De mål vi hade satt upp för oss själva kunde bara uppnås
med de kvalitetslåtar han kunde skriva.
Jag har alltid sett låtskrivandet som den gåva jag skulle skydda.
Det kändes olustigt för mig, för låtskrivning var nåt jag...
Det var så vi började.
Vi bildade ett band för att skriva låtar, så det var lite svårt.
Andrew och jag fick det ur vägen väldigt snabbt
och diskuterade det aldrig igen.
BOK SEX
Ert album var jättebra. Det fanns inte en enda dålig låt.
Tack så mycket.
Vårt debutalbum hade hamnat på första plats.
Det var fantastiskt att se.
Det låg kvar på topplistorna i nästan två och ett halvt år.
Lite Wham!, kanske?
- Ja. - Jag tänkte väl det.
Men musikpressen gillade inte "Club Tropicana".
De ogillade att vi hade frigjort oss.
DU ÄR BANAL, GEORGE
Det var ingen protestlåt.
Jag var inte så förtjust i "Casablanca"-singeln...
- "Club Tropicana". - Ett av de ställena var det.
MENINGSLÖST VERK
Vissnande, föraktfulla svikare.
TANKEN ÄR YTLIG
Förut hade ni en blandad beundrarskara.
Nu tycks ni ha det vi har här, en massa tjejer som är kära i er.
Har ni ändrat stil? Det ser så ut.
I början hade vi huvudsakligen en klubbpublik i vår egen ålder.
Och i år har vi synts mycket i pressen, mycket i tjejtidningar.
- Fast det är ert val. - Ja, det är det.
Det retade George...
STOR AFFISCH MEDFÖLJER!
...för folk tog honom inte på allvar som låtskrivare.
- George och Andrew från Wham!. - God morgon!
- En jättebanan går till... - Hugo Buckley, åtta år gammal.
- Poynton, Cheshire. - Okej, toppen.
Som en yngre man och låtskrivare
som gjorde sitt bästa blev jag faktiskt sårad.
KANSKE INSER DE HUR TRÖGA DE ÄR.
Trots musikpressen
förstod vi att det gick framåt.
"Pop" blev ett fult ord i England under fyra-fem år.
Vi tror starkt på popmusik som en giltig genre.
Det tror jag att folk har glömt.
En ordentlig riksturné var vår chans att motbevisa de som tvivlade.
Härlig T-shirt.
Går det inte att övertona med musik?
För att bli en framgång var det nödvändigt att Club Fantastic-turnén gick perfekt.
Vi får aldrig som vi vill om inte vi regisserar.
- Förut sa de: "Bra idé, killar." - "Vad vet ni? Ni är 19.
Ni vet inte vad ni snackar om."
Men det finns vissa grundläggande regler för hur man framställer sig som man vet,
och det har folk förstått nu.
Här är ett exempel. Vårt eget hantverk. Det är programmet för turnén.
Jag var extremt medveten om att om Andrew fick sköta det estetiska
så älskade ungdomarna det.
Turnékläderna skulle representera ungdomens översvallande glädje,
lycka och spänning.
Jag hade beundrat Andrew för hans stilkänsla sen vi var små.
Mycket av det lät jag honom bestämma.
Så jag drev på för sportlooken.
Jag valde rött, och av nån... Förmodligen för att han var färgblind,
valde Yog kanariegult.
Vi hade fått en ny sångerska, Helen DeMacque, som kallades Pepsi.
Hon passade in perfekt och var en stor tillgång, precis som Shirlie.
De tillförde glamour och en annan slags energi.
Det blev flera veckor av repetitioner.
George är ju som han är, så det handlade om detaljer.
Och i Georges fall, mikroskopiska detaljer.
Mycket av hans sätt att definiera sig på kom från musiken.
Och jag gick från att vara Andrews skugga lite grann
till att vara i centrum.
Ett, två...
Rör på dig, baby
Ser du inte att jag vill dansa
För jag kan inte hejda min danslust
Rör på dig, baby Ser du inte att...
Sen var det dags att åka på turné.
OKTOBER 1983
Musiken är jättebra, och så är de ursnygga.
- Underbara. - Musiken är fantastisk.
De är dösnygga.
Jag var fast besluten att uppmärksammas för det jag gjorde.
Det jag inte insåg, som Andrew hade börjat med,
var att jag skulle sälja min fysiska identitet.
Allt trams det orsakade
gjorde att jag hamnade i en helt oväntad situation.
Jag hade aldrig sett mig själv som en tonårsidol eller nåt.
Jag var jätteblyg,
så för att rättfärdiga den här pråliga karaktären
som var motsatsen till den jag var som liten...
...sa jag...
...att jag helt enkelt fick spela.
Hördu du
Vad har det tagit åt dig?
Hördu du...
Var vi än spelade fick vi makalösa reaktioner.
Det var helt sanslöst.
Vi fullständigt sprudlade av energi.
För att trissa upp stämningen
strök George en fjäderboll upp och ner längs sin blänkande, svettiga arm,
släppte ner den i shortsen och sköt ut den i publiken.
De blev extatiska.
Allihop!
Unga killar som har kul Galna brudar ställer till med strul
Smarta killar, jo de vet Känslor ställer till förtret...
Vi blev bombarderade med armband.
Såg du strumpebandet?
- Nej. Jag fick en behå. - Ett rödsvart strumpeband.
Häromkvällen fick jag ett par trosor. Såg du dem?
Jag älskar det.
- Skulle du hellre göra nåt annat nu? - Nej. Är det lördag?
Och gå på Palace? Nej.
Det är toppen.
Vi börjar ju vänja oss och förvänta oss det,
men det är ändå fantastiskt. Det är fortfarande overkligt.
Det överraskade oss båda.
Manin som rådde omkring oss.
Men honom gav det en kick.
Hela grejen med tusentals tjejer som skriker åt en.
När jag hade fått smak för det var det beroendeframkallande.
Eftersom jag var så osäker blev jag extremt beroende.
Ett nytt sinnestillstånd
Det här numret heter "Good Times".
Sköna tider...
Wham!-manin hade börjat.
Återigen är det goda tider...
George och hans partner Andrew Ridgeley, kända för sina knän, iförda olika shorts
under sin brittiska turné.
- De är väldigt sexiga. - Det var underbart.
Jag hade kul.
Wham!!
Tack ska ni ha.
Ska nån se oss i Whitley Bay imorgon?
Okej, bra.
Jag vill nog leva som en spelare...
Kom igen!
Wham!s kalender 1984.
- Gå direkt till... - Första...
Nej, december är den bästa månaden.
Släpp dina problem
Härliga tider
WHAMTASTISKT!
Vi hade en albumetta.
Turnén var en stor triumf.
Någon! Allihop!
Intresset från pressen var skyhögt.
Helt fantastiskt. Helt lysande.
Vi hade en rad hitsinglar.
Och vi hade
inga pengar alls.
Efter turnén åkte Andrew och jag hem till mamma och pappa.
Så illa var det bokstavligen.
Har du blivit förmögen, George?
Nej, och de pengar vi tjänat kommer vi nog inte att få se,
för de spenderas innan man ser dem.
Det finns skäl till att vi inte har så mycket
som de flesta kanske tror, men...
Ni är nära framgång nu. Kommer det in pengar?
Fråga min mamma.
- Är hon här? - Ja.
- Har ni köpt saker? - En tröja.
- Den var jättedyr. - Vi spenderar frikostigt.
Det var helt löjligt.
Vi fick fyra procent var på singlar i Storbritannien
och två procent utomlands.
Ja, och inga pengar alls på 12-tumssinglar,
vilket är vad vi sålde mest av.
Det var skrattretande.
När de kommer till skivbolaget
vill de bara ha berömmelse. Pengar är sekundärt.
Sen lyckas de, och sex månader senare sitter de fortfarande på bussen och säger:
"Borde vi inte få pengar för det här? Varför hålls våra pengar inne?
Varför är de där?" Då börjar problemen.
Två 18-åriga pojkar som lockas till en sylta.
Frågan är, var det rättvist när kontraktet skrevs under?
Om man får höra
att man inte blir nån stjärna om man inte skriver under kontraktet...
Hur är det rättvist?
Vi behövde hjälp.
Här har jag boken You Don't Have To Say You Love Me
av Simon Napier-Bell, som sitter här bredvid.
På 60-talet var Simon lite av en skojare.
Jag gillade Simon.
På Top of the Pops projicerade de sig på ett sätt som ingen annan hade gjort.
Både som grupp, då de förstod hur de kunde projicera sig,
och de utstrålade en otroligt erotisk intimitet.
Alla skulle ha gett oss självförtroende, och det hade ingen gjort innan Simon.
Så ett nytt kontrakt skrevs direkt med CBS.
Det känns rätt bra...
Runt den tiden bestämdes det vad vi skulle göra med "Careless Whisper".
Så George åkte till Muscle Shoals Studio i Alabama.
Jag fick spela in den med Jerry Wexler,
Aretha Franklins och Ray Charles producent.
Och hans sessionsmusiker, Muscle Shoals Rytmsektion,
hade en helt makalös repertoar.
Och jag var skitnervös.
Kom hit, baby
Nej, gå inte nu...
George hade enorm respekt för Jerry Wexler
och blev lite överväldigad i den store mannens närvaro.
Jag stod där, redo att sjunga: "Jag är så osäker."
Och Jerry sa...
Var beredda.
"Kom ihåg, George. Det var där Aretha Franklin sjöng 'Respect'."
Eller: "Kom bara ihåg,
det var där Ray Charles sjöng 'When A Man Loves A Woman'."
Och man tänkte bara: "Tack".
Just innan man gör sin lilla låt som man skrev på bussen.
Jag var ivrig att få höra vad de hade gjort med låten,
för vi hade skrivit den och visste hur den skulle låta.
Jag tänkte: "Jerry producerar den, så det måste bli fantastiskt."
Yog kom tillbaka, och så sa han: "Lyssna på den."
När jag tar din hand
Och leder dig till dansgolvet...
De hade slaktat den.
Den hade tappat all karaktär, sitt innersta väsen.
Det lät medelmåttigt, och han sa: "Jag tycker inte heller om det."
Så det lät lite färglöst. Det berodde mest på mig.
Sen tänkte jag: "Vi producerar den själva."
Fast det är lätt...
Sen insåg jag att jag inte ville att Jerry Wexler-mixen
skulle hamna på skivan, och jag spelade in alltihop igen.
Och tack och lov för det.
När han tog beslutet
att spela in "Careless Whisper" så som han ville ha den
avverkade George tio saxofonister...
...innan Steve Gregory kom och gjorde en perfekt insats.
"Careless Whisper" var andra gången
han producerade en låt helt enligt sin egen vision.
Jag hade också producerat en poppig låt.
BOK TIO
Jag minns att jag var hemma hos Andrew,
i gästrummet, och klev upp på morgonen...
Jag hade satt upp en lapp på min dörr.
Och jag hade skrivit fel.
Jag hade skrivit: "Väck väck mig innan du går."
Så jag ändrade "går" till "går-går".
Det slog mig att det var ett perfekt namn på en låt.
- Jitterbug - Och plötsligt...
"Wake Me Up Before You Go-Go".
Du får mitt hjärta att hoppa ut
Min själ den flyger högt när du älskar mig
Jitterbug in i min...
Och folk älskade det.
Den bankar bom bom bom Tills benen sparkar bakut...
"Wake Me Up Before You Go-Go"!
Nåt är på tok
Min vän berättade vad du...
Wham!!
Lämnade mig sovandes...
"Wake Me Up Before You Go-Go" med Wham!.
...med dig istället
Så snälla säg innan du går-går
Låt mig inte vänta på en ny vår
Så snälla säg innan...
Det blev vår första etta.
...inte missa när du siktar högt
- Hur firade ni? - Fest på pappas restaurang.
För jag tänker inte vara solo
Så snälla säg innan du går-går
Låt oss dansa...
NUMMER ETT
Det bekräftade hans förmåga att skriva och sjunga hitlåtar.
För jag vill sikta högt
Ja...
"Wake Me Up Before You Go-Go" stack ut jämfört med albumet jag hade medproducerat
året innan.
Så plötsligt är jag inte bara sångare och låtskrivare, utan även producent.
Musikvärlden var skoningslös.
"Hur kan de se ut så och göra sån musik?"
Allting kommer att bli bra
Så snälla säg innan du går-går...
"Hur kan folk älska dessa två idioter?"
Så snälla säg innan du går-går
Låt oss dansa ikväll...
Er skiva har sågats i pressen.
Ja.
- Ja, baby - Jitterbug...
Om jag hörde den nu och visste att sångaren hade skrivit och producerat den
skulle jag inte håna dem för att de hade hemska kläder.
Kom närmare
Sätt dig intill
För att vara 20 år...
...imorgon kväll.
Det är kallt ute Men varmt i sängen...
Vad fan skulle de håna mig för?
Vi stannar hemma
Jitterbug
Snälla säg innan du går-går...
Efter succén med "Wake Me Up" spelade vi in vårt andra album.
Vi beslöt oss för att spela in det i södra Frankrike.
Vårt skivbolag sa: "Du får producera det själv."
Och det första hade jag inte fått producera.
Château Miraval var en underbar kreativ miljö
att arbeta i.
George brukade skriva nästan uteslutande som en del av inspelningsprocessen.
På mitt mest privata ställe, som egentligen är i studion.
Ibland är jag främst producent och sångare i andra hand.
Andys gitarr kommer in på tio, och Hughs på elva.
Jag skapar det jag gör
och jobbar bokstavligen i timmar.
Mitt bidrag till skrivandet begränsades nu till inspelningen.
Vi hade tagit det beslutet, men det var ändå lite svårt.
Men det var en uppoffring jag kände att jag var tvungen att göra.
Folk säger att Andrews roll i Wham! var obefintlig, men tvärtom.
Wham! var Andrew.
I yngre år kopierade George Andrew.
Det var Andrew och Andrew, den riktiga och den falska.
Men med tiden tror jag att George,
delvis för att han kände att gruppen inte var han,
lade mer möda på låtskrivande och produktion.
Andrew var lättsam och tämligen likgiltig inför det, så han lät George göra det.
Vid det här laget
märkte vi att hans låtskrivande tog en riktning som skilde sig från min.
Men han var min bäste vän, och att vara med i den utvecklingen var nånting stort.
George insåg nog inte vilken talang han hade förrän för två, tre år sen.
Han var nog inte medveten om vad han kunde göra.
Hans självförtroende har vuxit.
Så markant.
Men du vet att jag förlåter dig...
När jag kommer på en melodi
är det nånting i bakhuvudet som vet att jag har träffat rätt.
Det är som om den redan fanns där.
Man hade bara inte upptäckt den än.
Det är som om den är färdigproducerad och man drog fram den ur tomma intet.
Och känslan man har som får en att skaka är att man fann den.
Kan någon säga
Snälla säg mig
Varför jag...
Yog var väldigt säker på vad hans talang kunde uträtta.
Mitt liv var lite enklare.
Jag levde i nuet.
Ikväll ska jag ta av mig haklappen.
Vår musik definierade mig aldrig så som den definierade George.
Hans låtskrivande blev det verktyg
genom vilket han kunde förverkliga den han ville vara.
Jag visste exakt vem jag var.
Om man ser till vad jag försökte åstadkomma
så var det mitt mål att vara stolt över låtarna.
George var väldigt självsäker när det gällde att göra musik.
Men han var mindre säker på olika aspekter av sitt privatliv.
"Freedom" var första låten Yog spelade för mig under inspelningen.
Den kunde lika gärna ha relaterat till hans sexualitet.
Som en fånge med en egen nyckel
Men jag är fast Tills du är min på riktigt...
"En fånge med en egen nyckel" och "en älskare med en annan"
syftar definitivt på hans egna dilemman.
Som ung gaykille kändes det jobbigt att inte ha kommit ut.
Och så lurade jag i mig själv att jag var bisexuell.
Jag höll fast vid den del av mig som attraherades av kvinnor.
Vid det laget,
om man gör...
Om ens mål är att bli den bäst säljande artisten det året
så gör man det inte svårare för sig.
Jag var för ung och för omogen för att förstå att jag offrade så mycket.
Som en ung man som försökte hitta sig själv
hade Yog saknat självförtroende.
Men jag insåg inte hur djupt problemen satt.
Jag har ett minne av känslan att vara osäker
som barn.
Som den rädda tonåring jag var kände jag mig väldigt sårbar.
I många år var Andrew det enda stöd jag hade.
Jag var självsäker.
I ett skolbetyg beskrevs jag som störande.
Andrew var väldigt självsäker...
GEORGES PAPPA
...och kaxig.
George var tystlåten.
Andrew var en ledare.
Våra pappor kom från andra länder.
Min pappas familj var från Egypten.
Min far kom från Cypern.
Min farfar var fåraherde.
Och min far jobbade häcken av sig och skördade frukterna av sina mödor.
Jack såg på mig med ett ansenligt mått skepsis.
Mina föräldrar tyckte att Andrew var det värsta som kunde hänt mig.
Jag brukade vara hos honom och gå igenom skivsamlingen.
Vi pratade om Eltons skiva Goodbye Yellow Brick Road.
Ett av albumen som vår vänskap byggde på.
Vi blev nära vänner.
Jag är en alligator...
Vid ungefär 14 års ålder
hade jag tappat allt intresse för utbildning, så som den var.
Och jag tänkte att:
"Man tar sin gymnasieexamen, sen jobbar man ett tag."
Nej.
Jag ville bara vara i ett band med George.
Andrew hade haft stort inflytande på mig.
Han kände mycket större press från sina föräldrar än jag gjorde från mina.
Jag kom från ett väldigt förtryckande hem.
Eftersom jag är en sån dominerande far ville jag alltid bestämma allting.
Min fars tanke var självklart att jag skulle ha en akademisk karriär.
Jag ville att han skulle bli läkare,
uppföra sig som jag förväntade mig.
Jag sa: "Du kan ändå inte sjunga."
Min far förbjöd mig att använda stereon och köpa skivor.
Han försökte få mig att sluta ödsla tid på drömmar om musikbranschen.
Jag ringde Yog och sa: "Nu ska vi bilda ett band."
"Nej, jag tror inte att det går."
Jag var den pådrivande kraften.
Han gick motvilligt med på det.
Andrew var som en idol för mig.
Han var den första jag hade umgåtts med som var mycket starkare än mig.
Nästan allt kom från Andrew.
Andrew förändrade mitt liv precis så
som det behövde förändras om jag skulle bli popstjärna.
Georgios Panayiotou,
som alltid hade kämpat för att definiera sig själv inombords,
fysiskt, sin sexualitet,
förvandlades till...
...George Michael.
JULI 1984
Tiden kan aldrig återkalla
En tanklös viskning från en god vän
För ens hjärta och sinne
Är det bäst ibland
Att inte veta sanningen
Det gör bara ont
Vi visste att "Careless Whisper" var den stora singeln när Wham! bildades.
Jag borde vetat bättre, ja...
Jag sa till George att jag stöttade idén att han skulle släppa den som solosingel.
Det var inget vi bråkade om.
Vi var alltid införstådda med att det förr eller senare
skulle ske en övergång från Wham! till början på min solokarriär.
Det känns så osäkert
När jag tar din hand
Och leder dig till dansgolvet
När musiken dör
Är det nåt med dig
Som påminner om bioduken
Och sorgliga avsked
Jag tänker aldrig dansa mer
Skuldtyngt hjärta saknar rytm
Fastän det är lätt att låtsas
Vet jag att du förstår
Men låten skulle lanseras i USA som "Wham! med George Michael".
Tanken var att, även om Wham! var stora här hemma...
Musiken ljuder högt ikväll...
...så var vi inte det i USA.
...vara ensamma
Kanske är det bättre så här
Vi sårar bara varandra med våra ord...
Vi ville sälja ut arenor, turnera runt hela världen.
Vi ville erövra Amerika.
George tänkte aldrig överge Wham! innan vi hade uppnått våra mål.
BOK 16 - NOVEMBER 1984
Klippbok 16.
Vi pratar med Andrew Ridgeley och George Michael.
PR-TURNÉ
Ert första stora besök i USA.
OKTOBER 1984
Det ingår i marknadsföringen. De vill att man åker dit och...
Och väcker jänkarnas intresse.
Lägger grunden.
WHAM KOMMER TILL SAM GOODY'S
Jag är distriktschef på Sam Goody's. Wham! kommer hit.
Fler än nånsin har kommit hit.
Sen -81 har jag beundrat dem. Kolla. Officiella T-tröjan.
Varför är de populära? Ingen vet vilka de är.
Jo, på klubbar i New York.
- De är dösnygga. - Jag vet.
"Wake Me Up", vår första etta i USA,
var en fot i dörren, men även om det hjälpte oss
befäste det oss inte som stora artister i USA,
och vi visste att mycket återstod att göra.
Alla ville fortfarande veta vilka vi egentligen var.
Och så frågade de förstås om tjejer.
Tjejer följer er säkert överallt.
- Tonårstjejer, och kanske ett par... - Några äldre också.
Som följer er överallt. Är det jobbigt att vara så kända?
Det är något man lär sig att leva med.
Det finns många musiker som gör det för att få tjejer.
Det verkar inte intressera er alls.
De intresserar oss, men man måste ta det med fattning.
- Nej, det är fel uttryck. Efter ett tag... - De är inte jätteviktiga.
Om jag kan hålla fötterna på jorden tror jag att det ordnar sig.
Vad fan ska man göra?
WHAM ÄR TJEJTOKIGA!
Om man kan dölja det, vad ska man annars göra i den åldern?
GEORGE I NÄRKONTAKT MED BADFLICKOR
Upplevelsen med alla skrikande fans
som Wham! byggde på kunde inte betraktas som annat än oroväckande för mig.
George är medveten om sin marknad. Alla artister säljer en image,
och den starkaste imagen för vem som helst är en image som är sexuellt identifierbar.
Det är så allting säljs.
Intresset från skvallerpressen växte.
ANDYS UPPTÅG
KVINNOKARL...WHAMSTJÄRNA
WHAMSTJÄRNAS SEXTUMULT
- Jag betedde mig värre än George. - Andrew festade hårt.
Jag utmålades som kåta Andy.
GRÖNA TROSOR?
Någon sa till mig...
Djuriska Andy.
Pressen fokuserade så på mig att ingen lade märke till George.
WHAMS SUPERCHARMÖR
Jag avledde uppmärksamheten.
TACK, ANDY!
En kontrast till mig.
SEXIGASTE POPSTJÄRNAN
Är utom räckhåll, det duger ej
Jag vet inte vad du begär av mig
Under hela den perioden hade jag haft tre flickvänner
och hade stött på andra...
...i förorten, där jag växte upp.
Jag var en riktigt förvirrad grabb.
Jag lurade mig själv.
Kan någon säga
Snälla säg mig
- Hur det kommer sig att jag - Ger dig pengar
Vi åkte på turné i Storbritannien.
Och nu säger du att du väntar barn
Jag säger att det gläder mig Om du nu vill...
Det var betydligt större.
STOR TURNÉ 1984-1985
Om mitt bästa inte...
Och vi sålde ut arenor.
Vi hade kul med albumtiteln.
Wham! Gör succé.
Det var Georges lysande idé.
Det roade oss nånting enormt och var en av våra största drivkrafter.
Vi skulle på världsturné med det.
"GÖR SUCCÉ" - VÄRLDSTURNÉ 1985
Det är Wham!-dag på en exotisk plats.
WHAM! I JAPAN
För Wham! är stora världen över.
BOK 21 - AUSTRALIEN - USA
För att få se Wham! sov de på flygplatsen.
Wham!!
Kan någon säga
Snälla säg mig
- Hur det kommer sig att jag - Ger dig pengar
Att jag ger dig pengar...
Men trots den framgångsrika turnén
var vår placering på topplistan den största bekräftelsen för George.
WHAM! BLIR NUMMER ETT
Att nå nummer ett hade stor betydelse för honom.
Varför gör jag allting som jag gör?
Om jag det ändå visste...
George behövde framgång som låtskrivare för att känna personlig bekräftelse.
Jag tror inte ens att jag älskar dig...
En söndag hemma hos hans föräldrar var det en fotbollsmatch på tv.
Ingen var där utom Andrew och jag.
Och Yog satte sig upp och sa: "Jag ska dit upp en stund.
Jag har en idé."
Och jag skrev den på en sån där fyrkanalig Portastudio.
Jag gick ner till Andrew och sa: "Jag är klar."
Jag sa: "Vi kommer att ha fyra ettor i år, inklusive en juletta som jag just skrev."
Jag spelade den för honom, och han sa: "Jävlar, vad bra!"
God jul
Videon till "Last Christmas"
spelade vi in i Saas-Fee i Schweiz, högt uppe i Alperna.
Förra julen fick du mitt hjärta
Men dagen därpå nobba’ du mig
I år...
Julen var alltid en stor grej för Yog.
"Last Christmas" skulle förmedla allt det.
Den där känslan av julen så som vi såg den, en fantasi.
...nobba’ du mig
"Last Christmas" var i princip alla våra polare.
Och vi hade jätteskojigt.
...till någon speciell...
Vi var på topphumör, som du kan tänka dig.
Vi drev med oss själva.
Av hjärtesorg blir man vis...
Och jag minns när vi filmade den dagen...
Regiassistenten, i all sin visdom, hade fyllt alla glas till kanten.
Och med riktig sprit.
Vår gemensamma humor präglade mycket av det vi gjorde.
Jag tror att man ville undvika att vara överdrivet polerad till varje pris.
...vad dum jag varit...
- Efter det gick det bara utför. - Vi drack och blev långsamt fullare.
Förra julen fick du mitt hjärta...
Det lustiga är vad mycket hår det är.
Man ser knappt människorna bakom håret.
I år, för att skona mitt hjärta
Ska jag ge det till någon speciell...
Det var kaos.
Det var anmärkningsvärt att videon ens blev färdig.
Men du slet sönder det
Nästa år kanske...
Vi visste att vi hade en listetta.
Den skulle släppas andra veckan i december.
Etiopiens hungerhjälp ska få bistånd genom intäkter från en speciell popskiva.
Över 25 stjärnor sjöng ideellt vid dagens inspelning i London.
Alla intäkter går till de svältande.
När vi kom tillbaka från Saas-Fee skickade de en inbjudan från kontoret
att delta i en inspelning av en välgörenhetsskiva.
När Bob Geldof från The Boomtown Rats såg tv-bilderna från Etiopien
bestämde han sig för att göra nåt, och hans rockkollegor kände likadant.
George Michael från Wham!, Sting från The Police,
Tony Hadley från Spandau Ballet, Bananarama och flera andra stjärnor
spelade in en julsång med ett budskap, och alla vinster går till Etiopien.
Ge mat till världen...
Jag blir alltid blyg när jag är bland en massa popstjärnor.
Jag brukar bli lite tyst.
Men det har varit bra. Det är en poppig låt.
Den är ett stort hot mot vår fjärde listetta.
- Jaså? Vad heter er nästa singel? - Den heter "Last Christmas".
- Är den julig? - Väldigt.
Jag ska inte be dig sjunga. Du blir väl förödmjukad.
- Jag kan sjunga lite grann. - Okej.
- Så här går den... - Okej.
Förra julen fick du mitt hjärta
Men dagen därpå nobba’ du mig
- Mer än så får du inte höra. - Det lät bra.
Det måste jag berätta för mina vänner.
Men be en bön...
Det var det som var så ironiskt med "Do They Know It's Christmas?"
Alla andra tänkte bara på hur fantastiskt det var.
"Den kommer att bli nummer ett."
Och jag hade samma känslor,
men jag hade bara en liten grej med mitt ego
som jag var tvungen att undertrycka som sa: "Fan!
Fan också!" Du vet?
För mitt lilla ego hade planerat att ha fyra listettor det året,
och allt hade gått enligt planerna.
1984 års sista topp-20-lista från BBC.
Wham! med "Last Christmas", fortfarande på andra plats.
Och på första plats för andra veckan, första plats till jul, Band Aid.
Ge mat till världen...
"Do They Know It's Christmas?" blev en monsterhit.
...eller floder flyter...
Världen reagerade.
Vet de att det är...
Goda nyheter från Wham! idag.
De missade förstaplatsen till jul,
men de donerar alla royaltyer från globala skivintäkter
till Etiopienfonden.
Så vinster både från topplistans etta och tvåa går till Etiopiens stödfond.
Det var en märklig känsla att köra hem.
Att med världens bästa vilja försöka bli världens största altruist
och ha donerat vartenda öre från "Last Christmas"
till afrikanska stödfonder...
Och så börjar det där jävla...
Det där osäkra lilla egot som ville ha fyra listettor det året...
Det är irrationellt och bottnar i en rädsla.
Jag var glad över att bara vara med i ett band, men George behövde mer.
Han behövde erkännande. Det var det han ville ha.
Bekräftelse på vem han var.
Prisutdelningssäsongen fortsätter.
Musikbranschens Oscarspris delades ut på Grosvenor House Hotel i London.
IVOR NOVELLO-GALAN 1985
En av de bästa brittiska låtskrivarna jag har hört på länge.
Det menar jag.
Folk snackar om Wham! som ett kortlivat tonårsband.
Men det är banden som gör det som kommer att försvinna.
Bra låtskrivare är sällsynta.
Jag jämför honom med Barry Gibb, Paul McCartney och John Lennon.
Han har vad Bowie och jag gärna hade haft när vi var 21-22.
Och jag pratar inte om att uppträda.
Han är en fantastisk låtskrivare, och priset handlar om låtskrivning.
Det är det viktigaste jag nånsin har fått och som nånsin har hänt mig.
Och jag vill bara säga tack till BASCA
och alla som har köpt våra skivor de senaste par åren. Tack.
GRÅTANDE WHAMSTJÄRNA
Jag var lite chockad att det hade hänt.
Tanken på att vara i ett rum med kända personer
som erkänner en som musiker, folk som Elton John...
Det tog mig en lång tid att vänja mig vid tanken.
Klippbok 25.
Kina.
Såg din älskare med någon
Och hon gör dig till åtlöje...
Det är verkligen en sällsynt förmån...
Att säga att min partner Andrew och jag är djupt hedrade...
- Jag kan inte läsa min egen handstil. - Som väntat.
Vår manager Simon föreslog att vi skulle göra några konserter i Kina.
Och det var en smart idé.
I USA var folk intresserade av Kommunistkina.
Som första moderna popgrupp att åka dit...
Min dumma partner och jag...
...skulle vi uppmärksammas globalt...
Jag avstår från frihet...
...och bli stora stjärnor i USA.
Nu försöker vi få fram sanningen.
"Är djupt privilegierade och smickrade av er inbjudan
att spela inför en kinesisk publik."
Jag behöver ingen frihet
Du är det enda jag vill ha
Du får mitt hjärta att hoppa ut
Min själ den flyger högt när du älskar mig
- Jitterbug in i min hjärna - Ja
Den bankar bom bom bom Tills benen sparkar bakut...
Vår tanke var att projicera glädje och ohämmad entusiasm.
Wham!s värden.
Vårt band, Shirlie och Pepsi, alla var hängivna åt uppdraget.
Ett, två, tre...
Se mig, singel och fri Inga rädslor, vad jag vill vara
Ett, två, kolla på dig
Äktenskap, ånej
I Peking igår kväll var det en kulturell tvåmansrevolution.
På scen stod den brittiska popduon Wham! i den första stora västerländska konserten
på Kinas fastland.
Ni kommer inte se personen i New York som intervjuar er, men höra dem kommer ni.
Titta, vi är på tv.
Wham! i Kina.
God morgon, George och Andrew.
- God morgon. - God kväll, Phyllis.
George... George har blont hår, och Andrew är brunetten.
Och det här är första gången för er. Alla är så glada att ha med er på tv.
Andrew har aldrig blivit kallad brunett.
- Om... - Det var smickrande, Phyllis.
Varför tror ni att de lät Wham! uppträda där?
De ser det väl som relativt säkert då vi inte representerar rockmusik.
Vi står mer för underhållning och pop, men våra videor och skivor,
vilket är det enda de vet om oss, innehåller ingen riktig rock 'n' roll
eller sex och droger eller så.
Så tack vare er sunda och prydliga image, menar du?
Ja, i alla fall på scen.
Vänta lite. Hur är ni annars då?
Många tittare skulle vilja veta.
Det skulle de säkert, men de får använda fantasin.
- Okej. Tack. Ni är fantastiska. - Det gick väl okej?
Okej. Nu går vi ut på stan, raggar lite brudar, tar oss ett skjut.
- Är det kallt? - Ja.
Bästa luftkonditioneringen i...
Chinois.
Älskling, jag är din man
- Det gjorde verkligen skillnad i USA. - Responsen från pressen var enorm.
I Kina väckte Wham! miljontals nya svirare till liv.
Rock har kommit till Kina i konsertform med den brittiska rockgruppen Wham!.
Det höjde vår status som globalt fenomen.
Samtidigt hade jag en liten röst inom mig som sa:
"Vad ska jag göra?"
Jag var intelligent nog att veta att det här var fel väg.
Om jag strävade efter lycka borde jag inte tävla med Michael Jackson
eller Madonna, vilket är vad jag var inställd på.
Karaktären han var tvungen att spela
var så svår att förlika med hans känslomässiga behov.
Jag vill kunna utvecklas som människa, men jag känner mig fången.
Hans framtid som soloartist hängde på att Wham! blev lika framgångsrika
som Prince eller Elton.
Jag hade nog aldrig kunnat styra mitt ego tillräckligt för att låta bli
att utforska möjligheten att bli världens mest sålda artist.
Även om berömmelsen hade börjat tära på mig,
hade det varit omöjligt att stoppa mitt ego då.
BOK 30 - 15 JULI-24 AUGUSTI 1985
Efter Band Aid ordnades ett liveevenemang som hette Live Aid. Det var globalt.
Yog hade bjudits in att uppträda med Elton John.
Showen kommer att ses av fler än en miljard människor.
Kanske kommer några av de yngre artisterna att vara nervösa.
Miljarder människor vet jag inget om. Att uppträda inför 75 000 blir svårt nog,
för jag har aldrig uppträtt inför så många människor.
Det var en chans för honom att glänsa globalt.
På scen, mr George Michael.
Och "Don't Let The Sun Go Down On Me" var inetsad i Georges musikaliska dna.
Men du misstolkade...
Jag avgudade Elton som barn, och när jag är med honom
hör jag en röst från en nioåring som säger: "Tänk att jag är här!"
Stängde dörren
Och sen förblindade
Mig av ljuset...
Allihopa!
Låt inte solen gå ner för mig
Låt inte solen
Jag söker efter mig själv
Men alltid ser jag någon annan...
Yog föreslog att jag skulle sjunga bakgrund.
...av ditt liv
Att ströva fritt...
Det var kul att bli inbjuden, men det var hans nummer.
Ja
Men mista allt
Är som när solen går ner för mig...
George började etablera sig som artist på egna meriter.
På Live Aid fick mer än en miljard människor se det själva.
...som när solen går ner för mig
Extranumret blev helt sanslöst, för alla stod uppe på scen.
...armarna om världen...
Vi delade scen med David Bowie och Freddie Mercury.
Men be en bön
Be för de andra
I juletider är det svårt...
Det var surrealistiskt...
Har ni haft kul?
...med alla dessa musikikoner.
Allihop nu!
Det var ett stort kliv uppåt.
Men det var bara början.
STORTRIVS I AMERIKA
Ja
AMERIKATURNÉ 1985
Ja
Ja...
Wham!-fans i alla åldrar kom för att se George Michael och Andrew Ridgeley
på deras USA-turné.
Ja
Jag skulle låsa in dig Men jag orkar inte höra dig skrika...
Wham!s arenaturné i Amerika...
KALIFORNIEN
...var en stor risk.
Den enda som var viktig var jag...
Då hade Wham! aldrig spelat på en arena.
Det var ett vågspel.
För sent att bryta upp, Gud hjälpe mig
Men det lönade sig.
FULLTRÄFF FÖR WHAM
Ta mig upp till himlens kant...
200 000 RABIATA FANS
Duon har tagit popvärlden med storm.
...samlat på sig tre singlar som legat etta i USA.
I Amerika var de jättestora.
Jag tittade, och jag tänkte: "Gud, de är där för att se min son."
Jag kunde ha kysst honom, kramat honom, gosat med honom.
Han gjorde mig jättestolt.
Det råder ingen tvekan. Wham! gjorde succé i Amerika.
BRITTISK POP TAR USA MED STORM
Jag bytte åsikt helt.
Bra gjort, grabben.
När insåg du att du skulle bli en stor stjärna i Amerika?
Det var verkligen superstjärnstatus.
Vi hade erövrat Amerika.
God natt! Tack ska ni ha!
Ni har varit fantastiska. Vi ses.
Framgången var så mycket mer än jag nånsin drömt om.
Så...
...under tiden vi turnerade genom USA uppstod frågan: "Vad ska vi göra härnäst?"
Ni har gjort större succé än nästan någon annan i år.
Hur känns det att vara mitt uppe i allt? Känns det helt otroligt?
Jag tror att
vår framgång i USA det senaste året, även fast vi jobbat hårt för den,
har varit den största överraskningen i och med hur fort det har gått,
som vi varit med om under våra tre år i branschen.
Jag tror att vi behöver ta det lugnt ett tag,
och nu kommer vi nog att göra nånting annat.
Vändpunkten med Wham! hade egentligen inget med Wham! att göra.
Vändpunkten med Wham! var när jag plötsligt tänkte:
"Herregud, jag är en stor stjärna, och jag är gay."
Och depressionen handlade om att jag hade målat in mig i ett hörn.
Man får akta vad man önskar sig.
Vi hade uppnått allt
som de där superstjärnorna
och höll på att växa upp.
Till slut ville jag inte ha mer av det.
Är du avundsjuk på hans soloframgångar?
- Nämn inte solo... - Nej, jag känner mig delaktig.
- Vad tänker du göra när det tar slut? - Dra mig tillbaka med stil, hoppas jag.
Andrew förstod att det var mer än bandet som stod på spel.
Det handlade om min mentala hälsa, och han pressade inte mig att fortsätta.
Han visste redan varför jag kände att jag satt fast.
Hur känns det för dig när George har en hit
och gör musik med andra artister?
- Känner du dig utanför? - Nej, det är vad han ska göra.
Det gör att han kan utveckla sin konstnärliga kreativitet,
vilket man måste göra.
Så du säger att om det funkar för er båda så är det lugnt.
- Ja. - Det ryktas ibland att ni ska splittras.
- Förutser du det i framtiden, Andrew? - I framtiden? Ja.
Andrew var nog beredd att lägga av, för även om han insåg hur viktig han var,
var han trött på att få gliringar om hur han var den tursamma killen
som åkte snålskjuts på George Michael, och han var så mycket mer än det.
Det var dömt att ta slut.
Det visste vi båda.
BOK 40 - 10 FEBRUARI-21 FEBRUARI 1986
WHAM!STJÄRNORNA GÅR SKILDA VÄGAR
DAGS ATT GÅ-GÅ!
Tusentals Wham!-fans köade i helgen för biljetter till duons avskedskonsert.
Igår försökte 25 000 fans få biljetter till avskedskonserten på Wembleyarenan.
Att spela en konsert var symboliskt.
WHAM!S PÅKOSTADE AVSKEDSSHOW
Bara en konsert kunde vara den sista.
Biljetter förväntas sälja slut inom några timmar.
Här sitter jag bredvid Wham!.
Här är vi.
"Legenden George Michael" ska du säga.
Ja. Här sitter jag bredvid legenden George Michael,
och hans vän.
Ex-partner.
Kommer det att kännas tråkigt på sista konserten, tror ni?
Eller blir det muntert?
- Jag tror... - Glatt.
Jag tror att det blir både och. Dels vår bästa konsert nånsin,
men tråkigt att det är den sista.
Annars blir det en besvikelse.
Vi får bara hålla tummarna att det blir soligt väder
och Gud ler mot oss och Wham! slutar som det började, med ett leende.
Ett fantastiskt slut.
- Jag älskar dig. - Mitt hjärta värker.
28 JUNI 1986
Vi vill ha Wham!!
FINALEN
Vi vill ha Wham!!
Andrew, George, hur känns det att spela er sista konsert?
- Kul. - Vi berättar efteråt.
- Ja. - Ångrar ni er alls?
Nej, inte alls. Ett stort tack till alla för de senaste fyra åren.
- Okej, tack. - Tack ska ni ha.
Ett, två, tre, kör!
Jag var väldigt stolt den dagen.
Så vi spelade hittarna en gång till.
God kväll!
Här är "Club Tropicana".
Mina damer och herrar, Pepsi och Shirlie!
Kära mamma, kära pappa
Ja, jag var er enda son...
Mot slutet hade jag ingen tvekan om att jag kunde bli
en internationell solosuccé.
Den här heter "Wake Me Up Before You..."
"...Go-Go"!
När vi klev ut på scenen
var den andra inkarnationen nästan fullkomlig.
Yog har blivit den artist han var ämnad att vara.
Och det gör du
En gång till!
Jag avstår från frihet
Jag vill inte leka
Jag vill inte ha nån annan
Deltidskärlek knäcker mig
Ja
Tack och god natt. Ni har varit fantastiska!
Det var en oerhörd känsla av stolthet
att vi hade gjort ett sånt intryck på fyra år.
VI ÄLSKAR ER
Att se att så många i publiken...
FARVÄL WHAM
...var där för att Wham! representerade den delen av deras ungdom för dem.
Wham! skulle aldrig bli medelålders eller något annat än den där
rena bilden av oss som ungdomar.
Alla vaknar vi mitt i drömmen.
Plötsligt är den inte där.
Wham! som det vi var tillsammans
hade nått slutet.
Om jag skulle dit jag trodde att jag skulle
var det omöjligt för oss att umgås på det sätt vi alltid hade umgåtts.
Det hade varit för svårt för Andrew.
Så på sätt och vis var det en sorglig dag.
Det var slutet på något.
Tack för att ni kom hit, allihop.
Tack, George.
George omfamnade mig och sa: "Utan dig hade jag aldrig klarat det."
Det var allt han behövde säga till mig.
Det faktum att vi hade nått sån enorm framgång tillsammans...
...vad vår vänskap representerade.
Vi skulle vara åtskilda, vilket vi inte hade varit sen vi var barn.
Jag var glad för min väns skull.
Han stod på randen till nåt stort.
Men jag visste på allvar vad det innebar att vara George Michael.
Jag var ensam.
Och jag visste inte hur mycket jag skulle sakna det stödet.
Och jag skulle alltid komma att minnas den här resan...
...som nånting otroligt vackert och roligt.
Wham!.
SOM SOLOARTIST SÅLDE GEORGE ÖVER 120 MILJONER SKIVOR.
INGEN VAR STOLTARE ELLER MINDRE FÖRVÅNAD ÄN ANDREW.
2020 HAMNADE 'LAST CHRISTMAS' ÄNTLIGEN PÅ FÖRSTA PLATS.
Kalla mig snäll
Eller stygg
Kalla mig vad du vill, baby
Men jag vet
Att du deppar
Och jag kan göra dig lycklig Med nånting som du aldrig haft
Baby, jag är din man
Vet du inte att
Baby, jag är din man
Ja minsann
Om du tänker satsa, gör det rätt
Gör det med mig
Om du tänker satsa, gör det rätt
Gör det med mig
Om du tänker satsa, gör det rätt
Gör det med mig
Om du tänker satsa, gör det rätt
- Gör det med mig - Du är bra
Du är himmelsk
Jag vill ha dig, jag vill ta dig
Men tyvärr är det ett brott
Alla vet var de goda hamnar
Men där dit vi ska, baby
Finns inget som heter nej
Baby, jag är din man
Vet du inte vem jag är?
Baby, jag är din man
Ja minsann
Om du tänker satsa, gör det rätt
- Gör det med mig - Kom här, baby
- Om du tänker satsa, gör det rätt - Ja, ta med mig hem
- Om du tänker satsa, gör det rätt - Snälla, lämna mig inte
- Här på egen hand - Förstklassig information
Så känner man inspiration
Med lite stimulans
TILL MINNE AV GEORGE MICHAEL 1963-2016
Undertexter: Ralf Sjölander