Downloaded from YTS.MX
BIOGRAFIA WHAM!
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bună! Asta e o dimineață obișnuită pentru Wham!
Lucrurile nu s-au...
Putem relua? Încă o dată.
BIOGRAFIA WHAM!
Bună! Asta este o dimineață obișnuită pentru Wham!
Lucrurile nu au fost mereu așa.
Suntem la școala Bushey Meades, unde ne-am cunoscut la 12 ani, în 1975.
Azi avem alături de noi
un invitat special.
Pe domnul Ted Halliwell, fostul meu director.
Ted, ce faci?
Foarte bine.
Bine. Ted, spune-mi, ți-ai imaginat că se va ajunge aici?
- Păi... - Mulțumim, Ted! Să trecem la George.
Când eram cu Andrew,
eram hotărâți să ne distrăm de minune.
Wham! era o frăție.
Era ceva ludic.
Un haos uman, imprevizibil.
Totul era pop.
Și Wham! nu avea să se maturizeze.
A fost ca un vis,
de când eram copii.
Dar, pe atunci,
toți se întrebau:
„Cum de au ajuns atât de celebri idioții ăștia?”
„Cum e posibil?”
Wham! Bam! Sunt un bărbat
Cu slujbă sau nu
Nu-mi poți spune că nu sunt
Ție îți place ce faci?
Dacă nu, oprește-te!
Nu sta să putrezești acolo
Da, da, da
Da, da, da, da
Nu mai am griji
Nu mai am timp de tine
Să te iubesc îmi trebuie curaj
Toți sunt cu ochii pe tine
Nu mai am griji
Nu mai am timp de tine
Să te iubesc îmi trebuie curaj
Și să nu crezi că știu
George, ne poți spune cum l-ai cunoscut cu Andrew?
Ne-am cunoscut când eu aveam 11 ani, iar Andrew, 12,
în nordul Londrei.
În prima mea zi
la noua școală, l-am cunoscut pe Andrew.
Pedagogul nostru a intrat, cu un băiat nou venit.
Avea niște ochelari imenși, ca niște geamuri.
Eu eram foarte stângaci.
Eram cam plinuț, arătam foarte ciudat.
Avea o claie cârlionțată de păr.
Și eram cam timid.
Profesorul l-a prezentat drept Georgios Panayiotou.
Georgios Kyriacos Panayiotou, da.
„Cine se va ocupa de băiatul cel nou?”
Andrew a ridicat mâna.
Chiar cred că a fost ceva predestinat.
Poate că ar fi fost diferit, dacă m-aș fi așezat lângă altul, în acea zi.
Pentru mine, era Yog. Așa îl poreclisem.
Era o legătură puternică.
În esență, eu și Yog vedeam lucrurile la fel.
Muzical, eram leiți.
Stăteam ore întregi făcând scenete și emisiuni radio comice.
Compuneam cântece. Am întemeiat o trupă când aveam vreo 16 ani.
Eram The Executive.
The Executive.
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt!
EXECUTIVE: DEMO / REPETIȚII DIN 1979
Era muzică ska.
Eram groaznici.
Nu era rău, pentru 16 ani.
Bine, ticăloșilor, a treia oară!
Noi cinci acopeream tot ce ne trebuia, ca instrumente.
Reia!
S-a destrămat după un an.
Membrii nu veneau la repetiții sau la concerte.
N-aș zice că s-a destrămat.
A făcut implozie, mai degrabă. Am mai rămas doar eu și Yog.
Doar noi doi.
Am continuat să compunem cântece împreună.
Ieșeam să dansăm în West End London.
Mergeam la un club numit Beat Route.
Dansam în grup și ne distram.
Am început să strigăm „wham, bam”.
Am început să cânt.
„Wham, bam, sunt bărbat.”
Părea un nume bun pentru trupă.
Wham!.
Și am rămas cu el.
Iar eu îmi dorisem un singur lucru.
Să fiu într-o trupă cu Yog.
Eu și Andrew ne pricepeam deja să compunem piese cu lipici.
Cu 20 de lire, am făcut o casetă demo, în sufrageria lui Andrew.
Aveam un microfon lipit de o mătură
și un Portastudios micuț, pe patru căi, care abia apăruse, la finalul anilor '70.
Am spus să dansezi
Am spuns să dansezi
Aveam toți 17 sau 18 ani.
Compuneam după circumstanțele și mediul în care ne aflam.
Marșuri de protest în toată țara.
O creștere spectaculoasă a șomajului pentru cei între 16 și 18 ani.
Combinam rap cu disco, apoi am adăugat pop.
Avem versuri sociale pe muzică disco.
Uitați-vă cu toții la mine!
Am credibilitate pe stradă
Poate nu-s angajat Dar mă distrez
Cu băieții stând...
Prostiile pe care le scandam într-un club au devenit baza cântecului „Wham Rap!”
Wham, bam, sunt bărbat...
Am continuat să scriem cântece.
Ne-am inspirat din experiențele de la club.
„Club Tropicana” era despre Beat Route.
Clubul Tropicana, băuturile sunt gratis...
Aveam doar un vers și un refren pentru piesa aia.
Yog a venit la mine acasă într-o seară.
Eu lucrasem la o progresie de acorduri care-mi plăcea.
A fost uimitor, a spus:
„Am o melodie care s-ar potrivi perfect acordului.”
Ajunseserăm la cam aceeași linie melodică.
Cad încă o dată...
PRIMUL DEMO „CARELESS WHISPER”
Simt mirosul lacului
Acestui ring de dans
Pentru inimă și minte...
Am terminat împreună melodia, încet, acasă sau în autobuz,
adăugând zilnic câte puțin.
Durerea e tot ce găsești
Și nu voi mai dansa vreodată
Picioarele vinovate n-au ritm
E ușor să te prefaci
Dar nu-s neștiutor...
Îmi amintesc când am terminat.
Chiuleam într-o zi și i-am zis: „Nu știu cine-l va cânta
și nu știu dacă voi fi îndeajuns de bun.
Dar e un cântec de primă clasă.”
Caseta demo avea patru minute.
Mie-mi ajungea. Eram foarte încrezător.
Deși erau o piesă, două treimi din alta și un sfert din alta.
Mergeam la case de discuri, neinvitați.
Doi băieți de 18 ani.
Cât tupeu! Stăteam acolo
și insistam că avem programare.
Am avut un răspuns dezamăgitor.
Un tip ne-a zvârlit caseta peste masă
și a zis: „Bună voce, dar scrieți niște șlagăre!”
Toți au respins „Careless Whisper” și „Club Tropicana.”
Îmi amintesc cum mi s-a strâns stomacul
și senzația că mă scufund.
Am fost devastat.
Devastat.
A fost descurajant,
dar știam un tip, Mark Dean, vecin cu părinții mei.
Lucra în industria muzicală.
Cred că a lansat Soft Cell și ABC.
O tot suna pe mama: „Vrei să asculți o casetă?”
Eu nu voiam. Îl tot refuzam.
„Vai, încă o formație de duzină!”
Andrew i-a lăsat lui Mark caseta în cutia poștală.
Nu era muzică pe casetă.
Era doar George, cu o chitară stridentă pe fundal.
Dar tot minunat, fantastic era.
A zis: „Vă voi oferi un contract.”
L-am semnat într-un birt unsuros.
A fost bucurie pură.
Mama a ținut din prima zi un album.
ALBUMUL 1
ALBUMUL 2 ALBUMUL 3
Și a strâns o colecție uimitoare.
Decupaje, recenzii,
poziții în top.
Chiar s-a dedicat albumului.
Primul album.
„Andrew și Yog au semnat un contract cu Innervision.”
„Wham!”
Asta era. Era aievea.
Era absolut magic,
ni se înfiripau fanteziile.
Era doar un vis, alături de cel mai bun prieten.
Wham! suntem eu și Andrew.
Dar am adăugat două fete,
una dintre ele fiind iubita lui Andrew.
Eu, Yog și Shirlie ieșeam la dans.
Am înțeles că așa ne putem prezenta muzica.
Cealaltă e profesionistă.
Ni s-a alăturat Dee C Lee.
Human League ne-au inspirat să adăugăm două fete.
Și eu și Andrew adoram Human League.
George adoră Human League. Și mie îmi plac.
Fetele nu fuseseră inspirate de Human League.
Am folosit ce aveam.
Eu aveam o iubită
și aveam niște scheme de dans. Atât aveam.
Am imprimat primul nostru disc.
Bună, sunt George Michael de la Wham!.
Sper să vă placă noul single, „Wham Rap! (Enjoy What You Do)”.
Am spus să dansezi
Priviți-mă cu toții!
Am credibilitate pe stradă
Poate n-am slujbă Dar mă distrez
Cu băieții, stând la coadă la șomaj Spuneți D-H-S-S
Ritmul lor e cel mai bun
Reacția a fost extraordinară.
Sounds ne-a descris drept „funk conștient social”.
Ia-ți o slujbă Ești bărbat sau șoarece?
Totul sugera că va deveni un hit.
Pleacă de aici!
Wham! Bam! Sunt bărbat
Cu sau fără slujbă Nu-mi poți spune că nu sunt
Ție îți place ce faci?
Dacă nu, oprește-te!
Nu sta să putrezești acolo
Ca autori, pe primul single,
erau Andrew Ridgeley și G Panos.
Panos era o prescurtare de la Panayiotou.
Aveam urgent nevoie de un nume de scenă.
...Vor plăti Mâinile sus!
Atingeți-vă sufletul!
George Michael.
George e versiunea în engleză a numelui grecesc Georgios.
Michael e prenumele tatălui unui prieten de-al nostru.
Știu că sunteți isteți...
A ajutat la formarea unui personaj.
- Da! - Spuneți wham!
- Wham! - Spuneți bam!
Bam!
Eram convinși că va avea succes.
Dar nici măcar nu a ajuns în top 100.
A fost un dezastru.
Casa de discuri a considerat că trebuia să căpătăm fani.
Ne-au propus să avem apariții
în cluburi mici, prin țară.
Eram cvasi-necunoscuți.
Chiar eram de duzină.
Oriunde mergeam, vedeam aceiași amărâți.
Mimi și alții de genul ăsta.
Îi regăseai săptămânal în același club.
George!
Da, George va cânta puțin rap.
Chiar dacă era jenant
și ne hărțuiau mereu bețivii,
însemna că suntem pregătiți.
Pornim!
Unii dintre cei din față,
cântați cu noi!
Eram foarte presați să intrăm în clasamente.
George a compus „Young Guns”.
Dacă „Young Guns” n-ar fi avut succes, ar fi renunțat la noi.
Ce naiba e aia?
Hei, fraiere
Ce naiba te-a apucat?
„Young Guns” s-a clasat pe 72.
„Wham Rap!” fusese un eșec.
Dacă piesa n-avea succes, n-aveam să mai scoatem un album.
Stagna pe poziția 42.
N-avea să ajungă în top 40.
A fost cea mai rea săptămână din viața mea.
Pentru Dumnezeu, știi? Îmi părea rău.
O săptămână m-am gândit
că nu mă pricep la asta.
Că mă înșel cu privire la ceva în care crezusem din tot sufletul, de mic.
Apoi, din senin, am primit un apel miraculos.
NOIEMBRIE, 1982
Ne-au sunat Top of the Pops, să întrebe dacă vrem să fim în emisiune.
Alt artist se retrăsese.
Era singura emisiune de topuri de la ora de vârf.
Nu știam vedete mai mari ca la Top of the Pops.
Să apari la Top of the Pops
era Sfântul Graal.
Cu o seară înainte, am stat într-un motel.
George a tras paiul scurt și a dormit într-un pătuț.
Era un pat pentru copii.
A petrecut o noapte chinuitoare, nedormită.
Îi atârnau picioarele din pat.
WHAM! PRIMA APARIȚIE LA TOP OF THE POPS
Trei,
doi, unu...
TOP OF THE POPS
Ne-am urcat pe scenă, ne-am privit reciproc:
„Asta e. Hai s-o facem!”
Hei, fraiere!
Ce naiba te-a apucat?
Hei, fraiere!
Acum nu mai ai ce face
Nu te-am mai văzut prin oraș
Te-am salutat, zâmbind cunoscător
Te-am văzut cu ea la braț
Știam că te-a cucerit Cu farmecul ei fatal
Retrospectiv privind, pare groaznic.
Dar pe atunci, a fost considerat inovator felul în care ne-am prezentat.
Tinerii se distrează
Nebunele îi țin pe fugă
Cei isteți văd...
N-aveam costumații.
Aveam două pe care le tot schimbam între noi.
Unu, doi, uită-te la tine!
Moarte prin căsătorie...
Lipsa de stil ne dădea o anumită energie.
Înapoi! Mâinile sus! Hai!
Eram cam amatori, dar originali.
Arătam altfel.
Tinerii se distrează
Nebunele îi țin pe fugă...
E un dans amuzant, când îl privești.
Dar, cumva, mergea. Toți și-l aminteau, pe atunci.
L-am exersat în camera maică-mii.
Niciun coregraf n-ar fi acceptat asemenea mizerie.
Minunat! Bravo, Wham!
Dar ăsta a fost momentul nostru care a schimbat totul.
Piesa a urcat în topuri.
Wham! își făcuse apariția.
Un bun început al unui an minunat, sperăm.
- Andrew și George, de la Wham!. - Bună!
Bună!
Ce previziuni muzicale aveți pentru 1983?
Păi, Wham!...
- Dar ați reușit. - Trebuie să ajungem pe primul loc.
Să avem trei piese, milioane pe primul loc.
Ce stil muzical credeți că va fi la modă în '83?
Al nostru.
Al treilea album.
Aveam succes și aveam 20 de ani.
Wham! au două motive să sărbătorească.
E ziua lui Andrew. La mulți ani!
Și sunt în topuri cu „Wham Rap!”
„Wham Rap!” a fost relansat.
A ajuns direct pe locul opt. Uimitor rezultat.
Să prezentăm trupa.
- Dee. - Shirlie.
- George. - Sunt Andrew.
Innervision ne-a prezentat drept luptători culturali.
„Wham! va modela opiniile
fiecărui adolescent.”
Și ne-a forțat să scriem într-o anumită formulă.
Tineri revoltându-se împotriva oamenilor mari.
Să ascultăm niște rap pe teme sociale,
pe muzică de dans, de la Wham!.
„Bad Boys” a ajuns pe locul doi.
A fost un mare hit.
Băieții răi rămân uniți
Niciodată nu-s triști
Băieții buni...
Dar niciunuia nu ne plăcea „Bad Boys”.
„Bad Boys” urma doar o rețetă.
N-am știut ce să fac. Am scris urmând formula,
Detest piesa aceea.
Când am început să compunem,
eram șomer, iar asta a inspirat „Wham Rap!”.
Acum eram o trupă de succes.
Nu eram comentatori sociali.
ALBUMUL AL CINCILEA
Ne doream mult să facem ceva diferit.
Ne imaginam un gen nou, proaspăt, de pop.
Îmi pasă sincer de marele public.
Aceasta a fost contribuția tinerilor, în muzică.
Muzica pop.
În Anglia, cred că un puternic element escapist
își face loc acum în muzică.
- Care e planul pentru la vară? - Filmăm în Ibiza.
- Cum se va numi noul single? - „Club Tropicana”.
Acum trei-patru ani, cu moda punk,
oamenii strigau.
Acum nu le e rușine să fie tineri, șomeri.
Preferă să meargă la o discotecă sau la un club și să uite.
Ne-am gândit să facem o muzică pop nouă.
Fantezia „Club Tropicana”.
O nouă direcție.
O nouă identitate.
Niciunul dintre noi nu mai fusese în Ibiza.
Urma să filmăm clipul într-un hotel micuț, paradisiac.
Faimosul Pikes,
un secret bine știut.
O evadare pentru cei bogați și celebri
și pentru vedetele vremii.
Așa trăiau vedetele pop.
Era efervescent, tot ce ne-am imaginat eu și George,
când am scris piesa în sufrageria părinților mei,
dar nu văzuserăm încă.
Pentru noi, a început să modeleze ceea ce Wham! avea să devină.
Doi tineri
care erau hedoniști.
Exuberanța tinereții.
Prin „Club Tropicana”, am devenit Wham! pur.
Lasă-mă să te duc unde Devii membru cu un zâmbet
Te învârți printre vedete
Străinii te țin de mână Și te poftesc în Țara Minunilor
De sub pălării
Clubul Tropicana, băuturile sunt gratis
Distracție și soare
Le ajunge tuturor...
Interesant e că era de neconceput pentru mine
să devin un idol așa cum Andrew era, în mod firesc.
Dar fetele m-au plăcut și pe mine, nu doar pe Andrew.
Am mai rămas câteva zile după filmare.
Într-o dimineață,
a sunat telefonul în camera mea.
Yog mi-a zis: „Poți veni la mine, să discutăm?”
Nimic ieșit din comun.
Am trecut pe lângă piscină.
Am intrat în camera lui. Shirlie era acolo.
Nici asta nu era neobișnuit.
Eu și Shirlie ne despărțisem,
dar eram un trio de prieteni apropiați.
Yog era în pat.
I-a aruncat o privire lui Shirlie.
Mi-a spus:
„Nu știu cum să-ți spun asta,
dar sunt gay.”
„Dacă nu gay, atunci bisexual.”
Cu șase luni înainte să filmăm clipul pentru „Club Tropicana”,
mi se întâmplase ceva
care mă lămurise că sunt atras de bărbați.
Rămăsesem peste noapte la un tip acasă.
A încercat să facă sex cu mine. Eram prea speriat.
Dar mi-am dat seama că voiam să rămân în pat.
Voiam să fiu aproape de el,
ceea ce nu se mai întâmplase.
Și am scris un cântec despre asta.
Despre asta era cântecul acela.
Te privesc cum respiri
Nu pot să dorm...
Mi-am dat seama într-un mod profund
că se întâmpla altceva.
Când am înțeles că era o parte de neignorat a sexualități mele,
am vrut să-i spun lui Andrew.
Pentru mine,
sexualitatea sa nu schimba nimic între noi.
Voiam să fie fericit.
Am zis că voi vorbi cu părinții mei și m-au convins, în termeni foarte clari,
că nu era cea mai bună idee.
Nu cred că o făceau de dragul carierei mele sau a lor.
Cred că se gândeau doar la tata.
Când ai 19 ani, așa te...
Te uiți la ai tăi. „Nu-i zi tatălui tău! O să fie furios taică-tu!”
Am considerat că nu-i poate spune tatălui său.
Noi trei eram atât de apropiați atunci,
dar chiar n-am întrebat pe cine trebuie.
Aveam 19, 20 de ani.
Perspectiva noastră era mai îngustă.
E un moment esențial.
Și pe atunci, chiar voiam să afirm public că sunt gay.
Apoi, mi-am pierdut curajul.
Și de nevoie,
am intrat din plin în evoluția Wham!,
creând un nou personaj.
Devii din ce în ce mai bun, uimindu-i pe ceilalți cât de bine o faci.
Mi-am creat o identitate prin succesul meu.
George evolua în compoziție într-un ritm uluitor, de neconceput.
Eu nu evoluam nici pe departe la fel, în compoziție.
Iar asta a creat ceva tensiuni.
Când cream albumul,
când înregistram Fantastic, am avut o discuție.
Am discutat că, dacă vrem să avem un mare succes,
n-ar trebui să compunem împreună.
Scopurile noastre puteau fi atinse
doar prin calitatea compozițiilor sale.
Talentul de a compune a fost mereu darul pe care trebuia să-l protejez.
Indubitabil.
A fost incomod pentru mine,
deoarece compoziția muzicală era, pentru mine...
Așa începuserăm.
Am format o trupă ca să scriem cântece. Deci a fost puțin dificil.
Eu și Andrew am depășit rapid momentul
și n-a mai trebuit să discutăm despre asta.
ALBUMUL AL ȘASELEA
Serios, albumul vostru
a fost excelent. Toate piesele sunt bune.
Mulțumim frumos!
Albumul nostru de debut, Fantastic, ajunsese pe primul loc.
Era uimitor.
A rămas în topuri timp de doi ani și jumătate.
Vreți un pic de Wham!?
- Da. - Eram sigur.
Totuși, presei muzicale nu i-a plăcut deloc „Club Tropicana”.
Le displăcea că ne eliberaserăm.
Nu era alt cântec de protest.
Nu prea mi-a plăcut cântecul despre Casablanca...
- „Club Tropicana”. - Da, ceva de genul ăsta.
Ceva comercial, veșted, disprețuitor.
Când ați scos primele piese, aveați admiratori diverși.
Acum păreți să aveți cam ce-i pe aici,
adică multe fete îndrăgostite lulea de voi.
E o schimbare de imagine? Așa pare.
Am început cu un public de club,
multe fete și tineri ca noi.
Anul acesta, am apărut des în presa națională
și în reviste pentru fete.
- A fost alegerea voastră. - Da.
Îl irita pe George
deoarece nu-i era luat în serios talentul de compozitor.
- George și Andrew din Wham! - 'Neața!
O banană uriașă...
pentru Hugo Buckley, de opt ani.
- Din Poynton, Cheshire. - Bine.
Ca tânăr și compozitor,
încercând să dau ce am mai bun, mă simțeam jignit.
În ciuda presei muzicale,
am înțeles că progresăm.
Pentru patru-cinci ani, „pop” a devenit ceva rușinos în Anglia.
Noi credem că muzica pop are rost,
iar oamenii au pierdut asta din vedere.
Un turneu național era șansa noastră
să le demonstrăm că se înșală.
Frumos tricou!
Nu pot apărea treptat, pe muzică?
Dacă avea să fie un succes,
turneul Fantastic Club trebuia să fie desăvârșit.
Nu obținem ce vrem dacă nu regizăm chiar noi.
Înainte, ne ziceau: „Bună idee!”...
„Ce știți voi? Aveți 19 ani.
Habar nu aveți despre ce vorbiți.”
- Există unele... - Acum un an.
...reguli de bază în prezentare, pe care le știi implicit.
Am transmis asta lumii acum.
Ăsta e un exemplu. Asta e munca noastră.
E programul turneului.
Eram conștient că dacă las partea grafică lui Andrew,
puștii o vor adora.
Costumațiile din turneu trebuiau să reflecte exuberanța tinereții,
distracție și încântare.
De când eram mic îl admirasem pe Andrew,
bunul său gust.
Mult din asta i se datorează.
Am promovat un stil sportiv.
Am ales roșu.
Poate pentru că era daltonist,
Yog a ales galben canar.
Ni s-a alăturat o nouă solistă,
Helen DeMacque. Noi o știam drept Pepsi.
S-a potrivit de minune.
Ea și Shirlie au fost foarte importante pentru noi.
Au adăugat strălucire și un alt fel de energie.
Repetițiile au durat multe săptămâni.
George fiind cum era,
se concentra pe detalii.
Era atent la detalii ca un criminalist.
Muzica sa reflecta enorm din felul în care el se definise.
Am ieșit din umbra lui Andrew
și am ajuns în centrul atenției.
Unu, doi...
Mișcă-te, dragă!
Nu vezi că-s gata de dans?
Nu pot opri ritmul din inima mea
Mișcă-te, dragă! Nu vezi...
Era timpul să începem turneul.
Dansează, să se încingă podeaua
Voi face mulți bani Îți voi frânge inima
Dar doar eu am cheia...
Muzica e foarte bună. Cred că sunt în formă și superbi.
- Sunt minunați. - Muzica e grozavă.
Sunt superbi.
Eram hotărât să fiu remarcat pentru ceea ce făceam.
Nu mi-am dat seama că, Andrew începuse asta,
îmi voi vinde aspectul fizic.
Toate prostiile care s-au iscat de aici
m-au adus pe căi nebănuite de mine.
În viața mea nu mă considerasem un idol pentru adolescenți.
Eu eram foarte timid.
Așadar,
pentru a justifica acest personaj țipător,
opusul a cum fusesem eu în copilărie,
am spus...
Mi-am asumat acest rol.
Hei, fraiere
Ce naiba te-a apucat?
Hei, fraiere...
Reacția a fost uimitoare peste tot pe unde mergeam.
Era o nebunie.
Eram încântați amândoi.
Sporind zarva,
George își plimba un fluturaș de badminton pe brațul transpirat,
îl băga în pantaloni, apoi îl arunca în public.
Înnebuneau.
Toată lumea!
Tinerii se distrează
Nebunele îi țin pe fugă
Ce isteți văd Că sentimentele-s riscante
Suntem bombardați cu brățări.
Ai văzut jartiera?
- Ieri am primit un sutien. - O jartieră cu roșu și negru.
Aseară au fost niște chiloți. I-ai văzut?
E grozav. Ador asta.
Ai vrea să faci altceva?
Acum, nu. E sâmbătă seara?
Să mergem la Palace, sau ceva? Nu chiar.
E fantastic. Începem să ne obișnuim.
Începem să ne așteptăm la asta.
Dar e fantastic. Tot nu are niciun sens.
Ne-a luat pe nepregătite pe amândoi,
Nebunia care se petrecea în jurul nostru.
Dar el se îmbăta cu faima asta.
Fenomenul Wham!, mii de fete care țipă la tine.
Odată ce am simțit asta,
a devenit captivant,
și cum eram nesigur, am devenit foarte dependent de asta.
O nouă stare de spirit
Piesa asta se numește „Good Times”.
Vremuri bune
Mania Wham! începuse.
Zilele fericite au revenit
George și colegul lui, Andrew Ridgeley, renumiți pentru genunchii
pe care și-i arată pe scenă, în pantaloni scurți,
în turneul lor triumfător prin Anglia.
Sunt o trupă foarte sexy. A fost minunat.
M-am simțit foarte bine.
Wham!
Mulțumim mult!
Vine cineva să ne vadă mâine la Whitley Bay?
Bine, grozav.
Cred că vreau un stil de viață sportiv...
Haide!
Calendarul Wham! din 1984.
- Treci la... - Prima...
Decembrie este cea mai bună lună.
Lasă grijile
Sunt vremuri bune acum
Aveam un album pe primul loc.
Turneul a fost un triumf absolut.
Cineva! Toată lumea!
Presa era înnebunită după noi.
Extraordinar! Absolut genial.
Am avut un șir de hituri.
Și n-aveam
niciun sfanț.
Eu și Andrew am mers la părinți, după ce s-a terminat turneul.
Chiar atât de rău era.
George, ai făcut mulți bani?
Nu. Și ce am făcut, probabil nu vom vedea.
Sunt cheltuiți înainte să-i vedem.
Există motive pentru care n-am câștigat
pe cât crede lumea, dar...
Vă merge bine, ca succes. Faceți bani?
Întrebați-o pe mama!
- E aici? - Da.
- Ai cumpărat lucruri? - Un pulover săptămâna asta.
- A costat aproape cât mașina. - Ne lăfăim.
Era absolut ridicol.
Primeam 4% pe piesă single în UK și 2% pentru restul lumii.
Nu primeam nimic pentru discurile de 12 inci,
adică ce vindeam mai mult.
Era hilar totul.
Când vin la casa de discuri,
vor doar faimă. Banii-s pe al doilea loc.
Și, brusc, reușesc
și după șase luni, încă merg cu autobuzul
și se întreabă: „„N-ar trebui să fim și plătiți?”
„De ce ni se rețin drepturile de autor?”
„De ce-s aici? De ce-s dincolo?” Atunci încep necazurile.
Doi puști de 18 ani au fost duși într-un birt unsuros.
A fost corect, în ziua semnării?
Cum este să li se spună
că nu vor avea șansa să fie vedete
dacă nu semnează o hârtie,
cum este corect?
Aveam nevoie de impresariat.
Am o carte, Nu-i nevoie să spui că mă iubești.
A fost scrisă de Simon Napier-Bell,
care chiar e aici cu mine.
În anii '60, Simon era cam ca Svengali.
Chiar îmi plăcea de Simon.
La Top of the Pops, s-au prezentat
diferit de alte trupe care apăruseră în emisiune.
Amândoi, ca trupă, au înțeles
cum să folosească Top of the Pops ca să se prezinte
și au transmis o intimitate erotică incredibilă.
Voiam să ne inspire încredere cei întâlniți.
Doar Simon a făcut-o.
Am semnat un contract nou, direct cu CBS.
Cam pe atunci s-a decis
ce să facem cu „Careless Whisper”.
George a mers în Alabama, la Muscle Shoals Studios.
A trebuit s-o înregistrez cu Jerry Wexler,
producătorul Arethei Franklin și al lui Ray Charles,
și instrumentiștii săi, Muscle Shoals Rhytm Section.
Aveau un repertoriu uluitor.
Eu făceam pe mine de emoție.
Vino înapoi, iubitule
Nu pleca, te rog...
George îl respecta enorm pe Jerry Wexler
și îl adora pe acest mare om.
Stăteam acolo, gata să încep cântecul,
și Jerry zicea...
Așteaptă.
„Amintește-ți, George, acolo a cântat Aretha Franklin «Respect»”!
sau: „Ține minte, George,
acolo a cântat Ray Charles «When a man loves a woman»”.
„Vai, mulțumesc!”
Chiar înainte să cânți bălăria compusă în autobuz.
Eram foarte nerăbdător să aud ce-au făcut cu piesa.
O scriseserăm împreună și știam cum trebuie să sune.
Mi-am zis: „E produsă de Jerry Wexler.
Trebuie să fie minunată.”
Yog a revenit
și a zis „Ascultă doar!”
Te iau de mână
Și te conduc
Pe ringul de dans...
Fusese măcelărită.
Își pierduse caracterul, esența.
Era mediocră.
A spus „Nici mie nu-mi place.”
Era cam moale. Depindea de mine.
Am decis: „Trebuie să o produci tu.”
Deși este ușor...
Am decis că nu vreau ca montajul lui Jerry Wexler
să fie versiunea finală. Am înregistrat piesa din nou.
Slavă Domnului!
Când a luat decizia
să înregistreze „Careless Whisper” așa cum voia el să sune,
George a schimbat 10 saxofoniști...
până să vină Steve Gregory, să-i iasă bine partea aceea.
Producția „Careless Whisper” a fost a doua ocazie
să scoată ceva strict legat de viziunea sa.
Da, scrisesem și eu un cântec atrăgător.
Îmi amintesc
că stăteam la Andrew acasă,
în dormitorul liber, mă trezeam dimineața.
Lăsasem un bilet pe ușa dormitorului meu
și am făcut o greșeală.
Scrisesem: „Trezește-mă-mă înainte să pleci.”
Așa că am modificat: „să pleci, să pleci”.
Mi-am dat seama că era un titlu de cântec minunat.
Ne trec fiorii
Apoi, am făcut
„Wake Me Up Before You Go-Go”.
Dai ritm inimii mele
Îmi înalți sufletul Când iubirea ta începe
Fiori în...
Oamenilor le-a plăcut.
Fac așa, Apoi și picioarele fac la fel
Ceva nu-i în regulă
Mi-a spus amicul ce-ai făcut
Wham!
M-ai lăsat dormind în pat...
Wham! cu „Wake Me Up Before You Go-Go!”
...cu tine, în schimb
Trezește-mă înainte să pleci
Nu mă lăsa atârnând ca un yo-yo
Trezește-mă înainte...
Ne-a fost prima piesă de pe locul întâi.
Nu vreau să ratez Când atingi extazul...
- Cum ați sărbătorit? - O petrecere la restaurantul tatei.
N-am de gând să fiu singur
Trezește-mă înainte să pleci
Du-mă diseară la dans...
I-a validat puternic capacitatea
de a scrie piese de succes.
Vreau să ating extazul...
Da, da...
„Wake me Up Before You Go-Go” depășise albumul scos în coproducție
în anul anterior.
Nu eram doar un cantautor.
Eram un cantautor producător.
Comunitatea muzicală și-a bătut joc.
„Cum să arate așa și să facă muzică așa?”
Totul va fi bine
Trezește-mă înainte să pleci
„Cum poate țara să iubească acești doi idioți?”
Trezește-mă înainte să pleci
Du-mă diseară la dans...
Presa v-a criticat piesa.
Așa e.
- Așa, iubito! - Mă trec fiorii...
Dacă aș auzi pe cineva cântând asta, acum,
știind că au scris-o, produs-o și cântat-o,
n-aș râde de ei
pentru că erau caraghios îmbrăcați.
Să ne cuibărim Hai mai aproape...
Pentru unii de 20 de ani...
...diseară
Afară e frig Dar în pat e cald...
De ce să râdă de mine?
Să stăm acasă
Mă trec fiorii
Trezește-mă înainte să pleci...
După succesul „Wake me Up”, am decis să mai scoatem un album.
Decizia a fost luată în sudul Franței.
Casa noastră de discuri ne-a cerut să-l producem noi.
La primul album, nu avusesem voie.
Castelul Miraval era un mediu creativ excelent
în care să lucrăm.
Lui George îi plăcea să scrie aproape exclusiv ca parte a înregistrărilor.
În cel mai intim loc al meu,
adică în studio.
Uneori, sunt producător înainte să fiu cântăreț.
Andy cântă de zece la chitară, iar Hugh, de unsprezece.
Construiesc ce fac
și muncesc ore întregi.
Contribuția mea la compoziție și înregistrare
se reducea acum la înregistrări.
Deși luaserăm decizia,
era cam dificil.
Dar am simțit că trebuie să fac un sacrificiu.
Deși lumea spune că Andrew n-a avut un rol în Wham!,
a fost exact invers. Wham! era Andrew.
George, când era mai tânăr, îl copia pe Andrew.
Erau Andrew cel adevărat și Andrew cel fals.
Dar, cu timpul, George,
pentru că nu se regăsea în grup,
a depus mai mult efort în compus și producție
iar Andrew era destul de indiferent,
era maleabil și l-a lăsat pe George să o facă.
Deja, se putea observa cum stilul său de a compune îl îndreaptă
într-o direcție diferită de a mea.
Dar era cel mai bun prieten al meu. Era grozav să fac parte din acea evoluție.
Nu cred că George era conștient de talentul său
până acum doi, trei ani.
Nu cred că își dădea seama ce poate face.
A devenit mai încrezător
cu mult.
Dar știi că te voi ierta...
Când compun o melodie în minte,
știu cumva instinctiv când am nimerit-o.
Parcă era deja acolo,
dar nu era încă descoperită.
Parcă îți vine în minte completă
și ai scos-o de nicăieri.
Și te trec fiorii
când știi că ai găsit-o.
Să-mi spună cineva
Nu vrei să-mi spui?
De ce trudesc...
Yog era foarte sigur până unde îl putea duce talentul său.
Viața mea era mai simplă.
Trăiam clipa.
George m-a lăsat să-mi scot babețica.
N-am simțit că muzica noastră ne definea, așa cum simțea George.
Compoziția lui devenea mijlocul
prin care trasa ce persoană dorea să fie.
Eu știam cine sunt.
Pe atunci, ca scopuri,
dacă eram mândru de piese, îmi era de ajuns.
George era foarte sigur pe sine în compoziția muzicală.
Dar în viața personală, nu mai era așa de sigur.
„Freedom” a fost prima piesă pe care Yog mi-a arătat-o când era înregistrată.
Ar fi putut avea legătură cu sexualitatea lui.
Ca un prizonier ce poartă cheia la el,
Dar nu pot evada, până nu mă iubești...
„Un prizonier cu cheia la el”, ”o iubire cu o alta”,
evident, se referă la propriile dileme.
Ca tânăr gay,
mă simțeam stingherit să mă ascund.
Încă mă mai amăgeam că sunt bisexual.
Mă agățam de acea mică parte a mea care era atrasă de femei.
În acel moment,
dacă scopul tău este să fii
cel mai bine vândut artist din acei ani,
nu-ți vei îngreuna situația.
Eram prea tânăr și prea imatur
să-mi dau seama cât sacrificam.
Fiind un tânăr care căuta încă să se definească,
știam că lui Yog îi lipsea încrederea.
Dar nu știam cât de adânc înrădăcinate sunt problemele.
Îmi amintesc de nesiguranța aceea
din copilărie.
Mă simțeam foarte vulnerabil, fiind un adolescent temător.
Mulți ani,
Andrew a fost susținerea mea.
Eram sigur pe mine.
Un raport școlar zicea că-s turbulent.
Andrew era un băiat sigur pe el.
Un băiat foarte tupeist.
George era un băiat tăcut.
Andrew era un lider.
Tații noștri erau imigranți.
Familia tatălui meu era din Egipt.
Tatăl meu era din Cipru.
Bunicul meu patern era păstor.
Iar tatăl meu a cules roadele trudei sale.
Jack mă privea destul de sceptic.
Mama și tata credeau că Andrew are cea mai rea influență asupra mea.
Îl vizitam, îi scotoceam colecția de discuri.
Discutam despre albumul lui Elton, Goodbye Yellow Brick Road.
Era unul dintre albumele pe care ne-am construit amiciția.
Am devenit prieteni buni.
Sunt un aligator...
Până la 14 ani,
îmi pierdusem interesul pentru educație.
Credeam că îți dai examenele de absolvire,
lucrezi o vreme...
Nu.
Mie-mi stătea capul doar să fiu într-o trupă cu George.
Andrew m-a influențat.
Se simțea mai mult presat de ai lui decât eu de ai mei.
Eu provin dintr-o familie foarte strictă.
Fiind un tată strict,
voiam să decid ce face.
Firește, tata voia să am o carieră aleasă.
Voiam să fie medic sau contabil.
Să se poarte cum voiam eu.
„Oricum nu știi să cânți.”
Tata mi-a interzis să folosesc casetofonul și să mai cumpăr muzică.
Firește, voia să nu-mi mai pierd timpul
visând la industria muzicală.
L-am sunat pe Yog și i-am zis: „Înființăm o trupă, acum!”
„Nu, nu cred că putem”.
Eu împing lucrurile.
A căzut de acord, cu îndoieli.
Andrew era idolul meu.
A fost primul meu amic care era mult mai puternic ca mine.
Aproape totul venea de la Andrew.
Andrew mi-a schimbat viața exact cum aveam nevoie,
ca să devin o vedetă pop.
Georgios Panayiotou,
care se străduise mereu să se definească lăuntric,
fizic, sexual,
s-a transformat în...
George Michael.
IULIE 1984
TImpul nu poate vindeca
Șoapta nepăsătoare a unui prieten bun
Pentru inimă și minte
Ignoranța e iertătoare
Adevărul nu consolează
Doar durere găsești...
Știam că piesa „Careless Whisper” avea să fie un mare succes,
de la începuturile Wham!.
Trebuia să știu mai bine...
I-am spus lui George că susțineam întru totul
ideea ca el să scoată piesa singur.
Nu ne-am certat deloc.
Întotdeauna am înțeles că va exista un punct
în care Wham! și cariera mea solo se vor suprapune.
Mă simt atât de nesigur
Te iau de mână
Și te conduc spre ringul de dans
Muzica se stinge
Ceva în privirea ta
Amintește de un ecran de cinema
Cu toate acele triste despărțiri
N-am să mai dansez vreodată
Picioarele vinovate nu au ritm
Deși e ușor să mă prefac
Știu că nu ești neștiutoare...
Dar în America, piesa a fost promovată
„Wham! cu George Michael”.
Chiar dacă Wham! erau celebri în UK,
În seara asta, Muzica pare atât de puternică
în SUA nu era așa.
...să ieșim din mulțime
Poate e mai bine așa
Ne-am răni Cu ce am vrea să ne spunem
Noi voiam să umplem stadioane,
turnee mondiale.
Voiam să cucerim America.
George n-avea să abandoneze proiectul Wham!
fără să ne fi atins obiectivele.
Albumul al 16-lea.
Discutăm cu Andrew Ridgeley și George Michael.
Este prima voastră vizită semnificativă în Statele Unite.
OCTOMBRIE 1984
E strategia de marketing.
Le place să vii prima dată și...
Să stârnim pofta yankeilor.
- Să punem bazele, cum se spune. - Da.
Sunt director la Sam Goody. Wham! cântă în magazinul nostru.
Avem o prezență uriașă. Cea mai mare.
Sunt o mare admiratoare, din '81.
Tricou original cu Wham!.
De ce sunt atât de celebri? Nu-i știe nimeni.
Sunt celebri în cluburile din NY.
- Sunt superbi. - Știu.
„Wake Me Up”, primul nostru numărul unu.
Ne făcuse intrarea, însă, deși ne propulsa,
nu ne confirmase drept mari artiști, în SUA.
Știam că mai avem mult de muncă.
Cu toții voiau să știe cine suntem, de fapt.
Și, desigur, voiau să știe despre fete.
Se țin fetele după voi peste tot?
Adolescente și poate...
Unele mai în vârstă.
...vă urmăresc peste tot. E greu să fiți cunoscuți?
Am învățat să acceptăm și să trăim cu asta.
Mulți rockeri sunt muzicieni pentru fanele îndrăgostite.
Lucrurile astea nu par să vă intereseze.
Ne interesează.
Dar le facem față.
- Nu m-am exprimat bine. - Nu sunt...
- După o vreme... - Nu-s ceva suprem.
Dacă rămân cu picioarele pe pământ, vom fi bine.
Și ce dracului era să fac?
Dacă te poți ascunde, ce-ai să faci, la vârsta aceea?
Pentru mine, atmosfera de țipete
pe care se baza Wham!
nu putea decât să mă îngrijoreze.
George e conștient de ce vinde. Ca artist, vinzi imagini
și cea mai puternică imagine e una cu care te identifici sexual.
Așa se vinde totul.
Interesul revistelor de scandal a crescut. Presa devenise invazivă.
Aveam o conduită mai precară ca George.
Andrew era petrecăreț.
Mi se zicea Andy Zurbagiul.
CHILOȚI VERZI?
Mi-a spus cineva...
Andy Animalul.
Presa era concentrată pe scandalurile mele iar George a trecut neobservat.
ARMĂSARUL WHAM
Am devenit un paratrăsnet.
Era ca un paravan pentru mine.
Nu e de ajuns, nu e destul de bun
Nu știu ce mai vrei de la mine...
Practic, în tot acest timp, avusesem trei iubite.
Îmi și căutasem pe cineva
în suburbiile unde crescusem.
Eram un băiat foarte confuz, pe atunci.
Mă amăgeam singur.
Cineva să-mi spună
Nu vrei să-mi spui?
- De ce muncesc din greu pentru tine... - Îți dau bani...
Am fost într-un turneu mare în UK.
Acum îmi spui Că vei avea un copil cu mine
Îți spun că mă bucur, Dacă asta vrei...
Era o scală mult mai mare.
LONDRA
MARELE TURNEU 1984-1985
Dacă ce am mai bun nu...
Dădeam concerte cu casa închisă.
DUBLIN
Ne-am distrat cu titlul albumului.
Wham! Make it Big.
A fost ideea lui George. A fost o idee grozavă.
Ne-a amuzat nespus
și a propulsat multe din lucrurile făcute.
Voiam să facem turul lumii.
E ziua Wham!. Transmitem dintr-un loc exotic...
WHAM! ÎN JAPONIA
TOKIO
Wham! sunt celebri în toată lumea.
Ca să-i vadă pe Wham!, au stat peste noapte în aeroportul Melbourne.
Wham!
Cineva să-mi spună
Nu vrei să-mi spui?
- De ce muncesc din greu pentru tine - Îți dau bani
Să-ți dau bani...
În ciuda succesului turneului,
pentru George,
poziția în topuri era singura validare a talentului său.
WHAM! SPRE NUMĂRUL 1
El voia să ajungă pe prima poziție.
De ce fac ceea ce fac...
Ți-aș spune dacă aș ști...
George avea nevoie de succes,
să se afirme drept cantautor.
Nici nu cred că te iubesc...
Într-o duminică,
era un meci de fotbal la TV, la părinții săi acasă.
Eram doar eu și Andrew acasă.
Yog a sărit în picioare și a zis: „Trebuie să urc.
Am o idee.”
Am înregistrat-o pe un Portastudio cu patru căi.
Am coborât și i -am spus lui Andrew că am reușit.
„Anul ăsta, vom avea patru piese pe primul loc
și una va fi de Crăciun,
tocmai am scris-o.”
I-am pus piesa și a zis: „La naiba, da!”
Înțelegi?
Crăciun fericit!
Am filmat clipul pentru „Last Christmas”
în Saas-Fee, în Elveția,
sus în Alpi.
De Crăciunul trecut, ți-am dat inima mea
Dar a doua zi ai renunțat la ea
Anul ăsta...
Pentru Yog, Crăciunul a fost mereu important.
„Last Christmas” trebuia să transmită asta.
Crăciunul, așa cum îl percepeam noi,
ceva magic.
Ai renunțat la ea...
Toți amicii noștri au fost în „Last Christmas”.
Și ne-am distrat de minune.
...pentru cineva special...
A fost mare veselie , vă imaginați.
Ne-am amuzat unii de alții.
Cine-i pățit devine prudent...
Îmi amintesc, pe parcursul filmărilor...
Asistentul de platou umpluse ochi paharele, de isteț ce era.
Cu băutură adevărată.
Simțul nostru al umorului influența mult ce făceam.
Am încercat deliberat
să fim desăvârșiți.
...ce neștiutor am fost...
Din acel punct, s-a ales praful.
Ne îmbătam din ce în ce mai rău.
De Crăciunul trecut, ți-am dat inima...
Ce mi se pare amuzant e cât de mult păr era.
Abia vezi oamenii de tot părul.
Anul acesta, ca să nu mai plâng,
Am s-o dau cuiva special...
A fost haos.
E remarcabil că ne-a ieșit un videoclip, până la urmă,
sincer să fiu.
Dar ai frânt-o
Poate la anul...
Știam că avem o piesă de locul întâi.
A fost lansată în a doua săptămână din Decembrie.
Colecta pentru foametea din Etiopia va fi ajutată de o piesă pop specială.
Peste 25 de vedete au înregistrat pro bono azi, în Londra.
Toate încasările vor fi donate ca ajutoare.
Când ne-am întors din Saas-Fee,
biroul a trimis o cerere
să participăm la o sesiune caritabilă de înregistrări.
Când Bob Geldof de la The Boomtown Rats a văzut fotografiile din Etiopia,
a decis să acționeze.
Prietenii săi din rock erau de acord.
George Michael de la Wham!, Sting de la Police,
Tony Hadley de la Spandau Ballet,
Bananarama și multe alte vedete
au înregistrat un cântec de Crăciun cu mesaj.
Toate încasările vor merge în Etiopia.
Să hrănim lumea...
Mă intimidez în preajma multor altor vedete.
Tac chitic.
Dar a fost bine. Cântecul e foarte frumos.
E un concurent serios pentru a patra noastră piesă pe locul 1.
A patra pe locul întâi? Ce lansați?
Se numește „Last Christmas”.
- E despre Crăciun? - Da.
Nu te pot pune s-o cânți. Ai fi îngrozit.
- Îți cânt puțin. - Bine.
- Este... - Așa.
De Crăciunul trecut, ți-am dat inima
Dar a doua zi ai renunțat la ea...
- Gata, atât. - Sună bine!
Mă voi lăuda fetelor că mi-a cântat George.
Dar roagă-te...
Asta era ironic
la concertul Band Aid "Do They Know It's Christmas?".
Ceilalți se gândeau cât de minunat e.
Va fi pe primul loc, va fi așa și pe dincolo...
Și eu simțeam asta,
dar mă chinuia o mândrie ticăloasă
pe care o tot înfrânam, care spunea: „La naiba!”
„La naiba!” Știi ce zic?
Pentru că uneltisem, din mândrie,
să am patru piese pe locul întâi în acel an
și îmi ieșise. Totul era gata.
Ultimul top 20 BBC din 1984.
Wham! cu „Last Christmas”, încă e pe locul doi.
Pe primul loc pentru a doua săptămână, pe primul loc de Crăciun.
Band Aid.
Să hrănim lumea...
„Do They Know It's Christmas?" a devenit un hit.
Nu curg ploaie sau râuri...
Lumea a răspuns.
Știu ei oare...
Vești bune de dimineață de la Wham!
Chiar dacă nu au ajuns pe locul întâi,
își donează toate încasările pentru această piesă
fondului pentru Etiopia.
Deci piesele de pe unu și doi
donează pentru ajutoare către Etiopia.
Mă simțeam straniu, conducând spre casă.
Cu toată bunăvoința din lume,
încercând să fiu cât mai altruist,
donasem fiecare sfanț încasat de „Last Christmas”
fondurilor africane de ajutor,
dar nenorocita aia... acel afurisit sâmbure de nesiguranță
care-și dorise patru piese pe locul întâi anul acela...
E irațional
și provine din temeri.
Deși eu mă mulțumeam să fiu într-o trupă,
George avea nevoie de mai mult.
Avea nevoie de recunoaștere. Asta voia.
Validarea a ceea ce era.
Sezonul premiilor continuă.
Oscarurile pentru muzică au fost prezentate în Londra, la Grosvenor House.
PREMIILE IVOR NOVELLO 1985
Probabil unul dintre cei mai buni compozitori din Marea Britanie.
Asta e serios.
Lumea se referă la Wham! drept o trupă efemeră pentru puști.
Cei care-i disprețuiesc sunt efemerii.
Eu am experiență și știu că-i un compozitor talentat.
Pe scenă, îl compar cu Barry Gibb, Paul McCartney,
John Lennon.
Are ceva ce eu și Bowie ne-am fi dorit să avem,
când aveam 21, 22 de ani.
Nu mă refer la prestația pe scenă.
E un compozitor minunat, iar premiile de azi
sunt despre compoziție muzicală.
E cel mai important lucru primit
și întâmplat mie.
Mulțumesc, BASCA
și celor care ne-au cumpărat albumele
în ultimii doi ani. Mulțumesc!
VEDETA WHAM PLÂNGE
Eram șocat că mi se întâmplase.
Să fiu alături de atâtea vedete
și unii ca Elton John să te recunoască drept muzician.
Mi-a luat mult să mă obișnuiesc.
3-8 APRILIE 1985
China.
APRILIE 1985
Ți-am văzut iubita cu altul
Te face de râs...
E un privilegiu rar...
...eu și colegul meu, Andrew, suntem foarte onorați...
Nu voi putea să-mi citesc scrisul.
Nimic nou, nu?
Simon, impresarul, ne-a propus să ținem niște concerte în China.
A fost o idee bună.
America era foarte interesată de China comunistă.
Fiind primul grup de pop modern venit...
Eu și prostul meu de coleg...
...am atras atenția lumii...
Nu vreau libertatea ta...
...și am cucerit America.
Să trecem la adevăr.
Ne simțim flatați și privilegiați de invitația
să cântăm pentru publicul chinez.
N-am nevoie de libertatea ta
Fato, tot ce vreau acum ești tu
Dai ritm inimii mele
Îmi înalți sufletul Când iubirea ta începe
- Fiori în minte - Da, da!
Fac așa, Apoi și picioarele fac la fel
Noi voiam să inspirăm distracție, exuberanță.
Valorile Wham!.
Trupa, Shirlie, Pepsi, toți ne-am dat silința.
Unu, doi, trei...
Iată-mă, singur și liber, Fără lacrimi, temeri, sunt ce vreau
Unu, doi, uită-te la tine
Moartea prin căsătorie
În Peking, aseară,
doi oameni au făcut revoluție culturală.
Duetul britanic Wham!, pe scenă,
cu primul mare concert occidental din China continentală.
Nu veți vedea persoana din New York
care vă ia interviul, dar o veți auzi.
Uite, suntem la televizor!
Wham! în China.
Bună dimineața, George! Bună dimineața, Andrew!
- Bună! - Bună seara, Phyllis!
George e blondul,
Andrew e brunetul.
E o premieră pentru voi toți.
Suntem încântați să vă vedem la TV aici.
Andrew n-a mai fost niciodată numit brunet.
- Dacă... - Mă flatezi, Phyllis.
De ce crezi că Wham! au avut voie să cânte acolo?
Cred că ne consideră inofensivi,
nu ne asociază cu fenomenul rock & roll.
Noi reprezentăm mai degrabă divertismentul, muzica pop.
Clipurile și albumele,
adică tot ce știu despre noi,
nu dau impresia de rock & roll,
sex și droguri, cred.
Deci pentru că aveți o imagine de băieți cuminți și curăței?
Da. Măcar pe scenă.
Ia stai! Și în culise, cum sunteți?
Telespectatorii vor să afle.
Sigur vor să afle. Să-și folosească imaginația.
Mulțumim, George, Andrew! Sunteți grozavi.
A fost bine, nu?
Hai în oraș! Să agățăm fete, să ne facem de cap.
- E rece? - Da.
Cel mai bun aer condiționat
din China.
Iubito, sunt bărbatul tău
Chiar a contat pentru americani.
Reacția presei a fost imensă.
În China cea comunistă, Wham! a atras milioane de fani.
Concertul rock a ajuns în China,
cu trupa britanică de rock Wham!.
Ne-a ridicat statutul
la acela de fenomen global.
Dar, în același timp o voce mică șoptea lăuntric:
„Ce-o să fac?”
Eram îndeajuns de deștept să știu că e calea greșită.
Dacă voiam fericirea,
nu trebuia să încerc să le calc pe urme lui Michael Jackson
sau Madonnei,
dar chiar asta încercam.
Personajul pe care trebuia să-l prezinte
era greu de împăcat cu nevoile sale emoționale.
Vreau să mă pot dezvolta ca ființă umană,
dar mă simt prins.
Viitorul său ca artist solo
depindea de succesul Wham!,
precum Prince sau Elton.
Nu mi-aș fi putut controla orgoliul
încât să nu explorez posibilitatea
de a fi cel mai bine vândut artist din lume.
Oricât de grea începea să-mi fie povara faimei,
orgoliul meu era, pe atunci, de neoprit.
ALBUMUL 30 - 15 IULIE-24 AUGUST 1985
După Band Aid, a apărut un concert live, Live Aid. A fost un eveniment mondial.
Yog fusese invitat să cânte cu Elton John.
Concertul avea să aibă peste un miliard de spectatori,
iar unii tineri cântăreți pot avea emoții mâine.
Nu știu nimic despre miliard.
Îmi va fi greu să fie 75.000 în fața mea,
n-am mai cântat pentru atât de mulți.
Era o șansă să strălucească la nivel global.
Pe scenă, domnul George Michael!
Piesa „"Don't Let The Sun Go Down On Me"
era imprimată în ADN-ul muzical al lui George.
Dar ai interpretat greșit...
Când eram copil, îl adoram pe Elton.
Când eram alături de el,
copilul de nouă ani îmi șoptea: „Doamne, chiar sunt aici!”
Ai închis ușa
Și m-ai lăsat orbit
De lumină...
Toată lumea!
Nu lăsa soarele să apună peste mine
Nu lăsa soarele
Deși mă caut
Văd mereu pe altcineva...
Yog a sugerat să cânt pe fundal.
...din viața ta
Să rătăcesc liber...
A fost frumos să fiu invitat, dar era momentul lui.
Da
Dar să pierd totul
Parcă apune soarele peste mine
George se afirma ca artist de sine stătător.
La Live Aid, peste un miliard de oameni au văzut asta.
Ca soarele care apune peste mine
Iar bisul a fost nebunesc. Toată lumea era pe scenă.
Îmbrățișează lumea...
Eram alături de David Bowie și Freddie Mercury.
Dar spune o rugăciune
Roagă-te pentru ceilalți
E greu, de Crăciun...
A fost o experiență ireală.
V-ați distrat?
Erau aceste simboluri ale domeniului.
Toată lumea!
A fost un pas uriaș.
Era doar începutul.
DISTRACȚIE ÎN AMERICA
Da, da, da, da
TURNEUL AMERICAN WHAM! 1985
Da, da, da, da
Da, da, da...
Fanii Wham! s-au adunat cu mic, cu mare să-i vadă pe George și Andrew
în turneul din SUA.
Da, da, da, da...
Te-aș încuia, dar n-aș suporta Să te aud țipând...
Turneul Wham! din America
era un mare risc.
Eu...
Wham! nu mai cântase pe stadioane.
A fost un pariu riscant.
E prea târziu să ne oprim Cerurile să mă scape...
Dar a dat roade.
Du-mă la marginea raiului...
200.000 DE FANI ÎN DELIR
Cei doi englezi care au cucerit lumea popului.
Au trei piese pe primul loc în SUA.
Erau celebri în America.
M-am uitat și m-am gândit: „Doamne, toți au venit să-mi vadă fiul.”
Îmi venea să-l sărut, să-l îmbrățișez, să-l alint.
M-a făcut foarte mândru.
Fără îndoială.
Wham! a dat lovitura în America.
M-am răzgândit complet.
Bravo, fiule!
În ce moment ți-ai dat seama
că vei fi o vedetă în America?
Era statutul de superstar.
Cuceriserăm America.
Noapte bună! Mulțumesc!
Ați fost minunați! Pe curând!
Succesul era mai mult decât visasem vreodată.
Așa că...
în timp ce străbăteam SUA,
ne-am întrebat: „Și apoi, ce facem?”
Ați ajuns mai sus ca aproape oricare alții anul acesta.
Cum este?
Pare că e cel mai mare lucru din lume?
Cred că...
succesul din America în ultimul an, deși am muncit din greu pentru asta,
a fost cea mai mare surpriză,
rapiditatea cu care s-a petrecut, în cei trei ani ai noștri de activitate.
Avem nevoie de timp să reflectăm...
Vom face ceva diferit, cred.
În realitate, punctul de cotitură cu Wham! n-a avut nicio legătură cu trupa.
Punctul de cotitură a fost când m-am gândit:
„Doamne, sunt o mare vedetă
și sunt gay”.
Din asta izvora depresia mea. Din felul în care mă îngrădisem.
Ai grijă ce îți dorești.
Reușiserăm totul,
ca trupă de vedete
și progresam.
A ajuns la un punct în care nu mai voiam asta.
Ești invidios pe succesul lui solo?
- Nu aduce vorba... - Nu, simt că am contribuit la el.
- Ce vei face când se va sfârși? - Ce fac?
Sper să mă retrag sau să fac altceva, cu demnitate.
Îi spusesem lui Andrew că sunt gay. Înțelegea că nu-i vorba doar despre trupă.
Era sănătatea mea mentală în joc. Nu m-a forțat să continuăm.
Știa deja de ce mă simțeam prins.
Cum e când George are un sucecs din care nu faci parte
și când compune cu alți artiști?
- Te simți exclus? - Nu, cred că asta ar trebui să facă.
Să-și lase creativitatea artistică să se extindă.
Asta trebuie să faci.
Spui, practic,
că e bine dacă merge pentru tine și George.
Da.
Se zvonește uneori că v-ați putea despărți.
Prevezi asta, Andrew?
Dacă prevăd? Da, va veni o vreme.
Cred că Andrew era gata să termine, pentru că, deși își știa valoarea,
se săturase să fie
persiflat drept norocosul
care a profitat de talentul lui George Michael. A fost mult mai mult.
Trebuia să se termine vreodată.
Amândoi știam asta.
ALBUMUL 40 10-21 FEBRUARIE 1986
WHAM! SE DESPART!
Mii de fani Wham! au stat la coadă în weekend
să ia bilete pentru concertul de adio al trupei.
Ieri, 25.00 de fani au intrat pe stadionul Wembley,
să ia bilete la concertul de adio.
Spectacolul a fost simbolic.
Putea fi un singur spectacol de adio.
Biletele se vor vinde în câteva ore.
Sunt alături de Wham!.
Iată-ne!
„Legenda care e George Michael”, trebuia să zici.
Da. Stau lângă legenda care este George Michael.
Și prietenul lui.
Fost coleg.
Veți fi foarte triști la concertul de adio?
Sau veți fi veseli?
- Cred că... - Fericit.
Va fi puțin din ambele.
Va fi, probabil, cel mai bun concert al nostru
și e trist că va fi ultimul.
- Ar fi dezamăgitor să nu fie bun. - Să fie vreme bună!
Să sperăm că soarele strălucește,
Dumnezeu ne zâmbește, și Wham! se termină cum a început,
cu un zâmbet pe față.
Superb final.
- Te iubesc. - Mi-a atins sufletul.
28 IUNIE 1986
Îi vrem pe Wham!
CORTINA DE FINAL
Îi vrem pe Wham!
Andrew, George, suntem de la ITN. Cum e să aveți ultimul concert?
- Încântător. - Vă spunem după.
- Da! - Regretați despărțirea?
Nu. Mulțumim tuturor!
Nu doar pentru azi, ci pentru ultimii patru ani.
- Bine. Noroc! - Mulțumesc mult.
Unu, doi, trei, start!
Am fost foarte mândru în acea zi.
Am mai cântat o dată hiturile.
Bună seara!
Urmează „Club Tropicana”.
Doamnelor și domnilor, Pepsi și Shirlie!
Dragă mami, dragă tati
Da, eram singurul vostru fiu...
Până la sfârșit,
nu mă îndoiam că puteam avea
succes internațional, în cariera solo.
Asta se numește "Wake Me Up Before You..."
Go-go!
Până am ieșit de pe scena aceea,
a doua întruchipare era aproape completă.
Yog
devenise artistul care trebuia să fie.
Și faci...
Încă o dată!
Nu vreau libertatea ta
Nu vreau să mă joc
Nu vreau pe nimeni
Iubirea cu jumătate de normă mă doboară
Da!
Mulțumesc mult! Noapte bună! Ați fost geniali!
Simțeam o mândrie copleșitoare
că am avut un asemenea efect, în patru ani.
Să vedem că mulți dintre cei care erau acolo
veniseră pentru că Wham! fusese acea parte a tinereții, pentru ei.
Wham! n-avea să fie de vârstă mijlocie, ci numai reprezentarea
esențială și pură a tinereții noastre.
Cu toții ne trezim în toiul unui vis.
Care dintr-o dată, nu mai există.
Wham! drept noi, drept ce am fost împreună,
se sfârșise.
Dacă voiam să fiu unde credeam că trebuie să ajung,
nu mai puteam petrece timp împreună, ca înainte.
Nu se putea. I-ar fi fost prea greu lui Andrew.
A fost o zi tristă, din punctul ăsta de vedere.
Se sfârșea ceva.
Mulțumesc că ați venit în seara asta! Mulțumesc, George!
George m-a îmbrățișat, spunându-mi: „N-aș fi putut s-o fac, fără tine.”
Mie mi-a fost de ajuns.
Faptul că noi
am atins împreună un asemenea succes.
Ce reprezenta prietenia noastră.
Aveam să ne despărțim
și de mici fuseserăm împreună.
Mă bucuram pentru prietenul meu.
Îl aștepta măreția.
Dar nu știam ce înseamnă, de fapt, să fii George Michael.
Eram pe cont propriu.
Nu știam cât avea să-mi lipsească sprijinul său.
Mereu aveam să-mi amintesc acest parcurs.
Ceva superb și plin de fericire.
Wham!.
CA ARTIST SOLO, GEORGE A VÂNDUT PESTE 120 DE MILIOANE DE ALBUME.
NIMENI NU A FOST MAI MÂNDRU ȘI MAI PUȚIN SURPRINS DECÂT ANDREW.
ÎN 2020, „LAST CHRISTMAS” A AJUNS, ÎN SFÂRȘIT, PE PRIMUL LOC.
Spune-mi că-s bun,
Spune-mi că-s rău
Spune-mi orice vrei
Dar știu
Că ești tristă
Știu că te voi face fericită Cu ceva ce n-ai mai avut
Iubito, sunt bărbatul tău
Nu știi asta
Iubito, sunt bărbatul tău
Să fii sigură
Dacă vrei s-o faci, fă-o bine
Fă-o cu mine
Dacă vrei s-o faci, fă-o bine
Fă-o cu mine
Dacă vrei s-o faci, fă-o bine
Fă-o cu mine
Dacă vrei s-o faci, fă-o bine
Fă-o cu mine
Ești atât de bună Ești divină
Vreau să te iau, vreau să te fac
Dar mi se spune că nu-i bine
Toți știu unde ajung cei buni
Dar unde ajungem noi,
Nu există nu,
Iubito, sunt bărbatul tău
Nu știi cine sunt?
Iubito, sunt bărbatul tău
Sigur că știi
Dacă vrei s-o faci, fă-o bine
- Fă-o cu mine - Hai, iubito!
- Dacă vrei s-o faci, fă-o bine - Du-mă spre casă
- Dacă vrei s-o faci, fă-o bine - Nu mă lăsa aici
- S-o fac singur - Informație de primă clasă
Și îți simți inspirația
Cu puțină stimulare
ÎN AMINTIREA LUI GEORGE MICHAEL, 1963 - 2016
Subtitrarea: Elena Irimia