Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Це був кліп з документального фільму
про заснування першого громадського банку країни.
Так, «Банк Дейва».
У студії Дейв із самого Бернлі. Привіт!
- Раді вас бачити. - Дякую, що запросили.
Коли у вас виникла ідея відкрити «Банк Дейва»?
Під час фінансової кризи.
У мене справи йшли добре - я продавав фургони й мікроавтобуси,
але багато моїх клієнтів і друзів бідкалися.
Я вірив у цих людей і позичав їм власні гроші.
Вони вставали на ноги й повертали.
Деякі просили інвестувати зароблені ними гроші,
але мені потребувався банк.
Якому ви дали своє ім'я.
На мій захист, назвати його «Банком Дейва»
придумала моя дружина Нікі.
Вона мене весь час підтримувала. Вона неймовірна.
Як я впорався?
Мені потрібно підживлювати твоє его?
Так.
- Впорався чудово. - Дякую.
Тепер додому?
Ми можемо здихатися Лондона?
але нам ще на радіо в Манчестер.
- Хто знав, що популярність так втомлює? - Ой, облиш.
Ще дзвінки до Дейва? Послухаємо Мейвіс із Солфорда.
Що ви хочете спитати, Мейвіс?
Дяку., що прийняли мій дзвінок.
Прошу.
Пане Фішвік.
Прошу, я Дейв. Не говоріть так, наче я зробив щось погане.
Так, добридень, Дейве.
Скажіть ось що. Якби я взяла 200 фунтів у вашому банку,
скільки я була б вам винна за рік?
У нас різні процентні ставки залежно від клієнтів.
Але в середньому це трохи менше 8 %.
Якщо я не помиляюся, за рік ви були б винні 216 фунтів.
Так. А комісія за прострочування?
Ні. Якщо у вас були на те причини, ніякої комісії.
Це приємно.
Я хотіла вам розповісти.
Десь 12 місяців тому я взяла 200 фунтів
у компанії мікрокредитів, «ШвидкіГроші».
У них реклама по телевізору і на футболках футболістів.
Я думала, вони серйозні.
Ви взяли в них 200 фунтів. Скільки зараз винні?
Я винна 1 480,34 £.
Жартуєте?
Якби ж то.
Я на пенсії. Мені їх ніде взяти.
Стривайте. Кажете, вам нарахували
шість тисяч відсотків?
Плюс комісія за прострочення.
Пробачте. Це клятий злочин, ось що.
Так, Дейве. Я подумала, ви маєте щось зробити.
Я?
Слухайте. Я просто Дейв з Бернлі.
Я роблю що можу.
Я позичив 40 мільйонів, створив робочі місця…
Сорок мільйонів?
Вони позичили понад півтора мільярда.
Це тисячі й тисячі вразливих людей
по всій країні, якими просто скористалися.
Ви кажете, що допомагаєте звичайним людям.
А як же ми? Нам потрібна допомога.
Мейвіс, дякую за дзвінок.
На жаль, час сплив, Дейве.
Дякуємо за візит.
Ні. Дякую, що запросили.
ЗАСНОВАНО НА РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ
ЗАСНОВАНО НА МАЙЖЕ РЕАЛЬНИХ ПОДІЯХ
БАНК ДЕЙВА 2: КРЕДИТНИЙ РЕЙНДЖЕР
Давайте всі разом!
Дякую.
Чудово, Дейве. Молодець!
Дякую!
- Класно, Дейве. - Дякую, Джеффе.
- Дозволь спитати. - Так?
Ти мав справу з мікрокредитуванням?
«ШвидкіГроші» і «Миттєвий кредит»? Таким?
- Саме так. - Нізащо.
Ти знаєш, які у покидьків відсотки?
Набагато більші, ніж у «Банку Дейва».
Я шукаю про них інформацію. Не знаєш, хто може допомогти?
Ага.
Олівер, он той, - волонтер «Консультування громадськості».
Він бухгалтер,
допомагає з грошовими проблемами.
- Олівер? - Так.
- Дякую, Джеффе. - Ага.
- Олівере? - Так.
Привіт, я Дейв.
Привіт, Дейве.
Ви з «Банку Дейва»?
Винен.
Так, далі в нас Зої. Де Зої?
- Рада знайомству. - Це ви?
Джефф сказав, ви допомагаєте в «Консультуванні громадськості».
Так.
Зустрічали людей, що мають проблеми з кредитами?
Так. Сотні.
У Бернлі це справжня чума.
Ви знаєте Рея?
Його шлюб розпався,
коли він узяв дві позики, не сказавши дружині.
То он воно що?
А це Біллі й Тед Гілди.
Брати взяли гроші в «Миттєвому кредиті»
працівникам на зарплату.
- Магазин закрився? - Так.
І таке не лише тут.
По всій країні тисячі людей загнали в бідність.
Я не розумію.
Як цим компаніям це пробачають?
Це ідея нашого уряду - «сприятливі для бізнесу» правила,
що перекладається як допомога їхнім багатим друзям.
Маму Зої змусили продати машину.
Вона досі не виплатила борг.
Я точно…
хочу щось із цим вдіяти.
Та не знаю що.
Що ж…
Дейве, такі, як ви,
можуть усе змінити.
Якщо я чимось зможу допомогти…
Дайте знати, і я з вами.
- Дякую. - Так.
БЕРНЛІ, ВЕЛИКА БРИТАНІЯ
Знову гуглиш?
Гуглив. Тепер читаю статтю про компанії мікрокредитування.
Чашку чаю?
Було б добре.
Що та вчорашня співачка?
Неймовірна. Я такого ще не чув.
Мені треба взяти уроки співів, перш ніж туди йти.
МІКРОКРЕДИТОРИ ТОПЛЯТЬ КЛІЄНТІВ І НАЖИВАЮТЬСЯ НА ВІДЧАЇ
НЬЮ-ЙОРК
Алло, це Джессіка.
Джессіка? Джессіка Мореа? Авторка фінансових текстів?
Це Дейв Фішвік.
Я вас знаю?
Ні, але я Дейв з «Банку Дейва».
Звідки?
Я заснував «Банк Дейва».
Таке є?
Так, це банк.
О! Нічого собі.
Гаразд, чим я можу допомогти?
Я читав ваші статті про кредитні компанії.
Вони фантастичні.
Дякую.
Так. І я хочу, щоб усі ці компанії закрилися…
Та вони вже й так.
Здебільшого.
Серйозно?
У Великобританії - ні.
Вони стають усе зліші. Я хочу їх зупинити.
Ага.
І як ви хочете це зробити?
Гадки не маю. Тому і питаю у вас.
Мабуть, треба тиснути на владу,
але це займе дуже багато часу.
У нас немає часу.
Страждають тисячі звичайних людей.
Вони не можуть чекати на владу.
Треба діяти негайно.
Так. Я згодна.
І я вас почула, але я не знаю, як саме.
Я також.
Але якби я заплатив вам за переліт і розміщення, ви б прилетіли?
Куди саме?
У Бернлі.
Бернлі? Ніколи не чула.
Ні? Це в Ланкаширі.
Англія.
А, це досить далеко.
Дякую вам за пропозицію, але я не дуже подорожую.
Максимум від квартири до офісу, та й того не люблю.
Навіть того не люблю.
Ви принаймні подумаєте?
Мені б не завадили ваші думки й допомога.
Може, вийде гарна стаття для вашої газети.
Можливо.
Так, але не зі мною. Даруйте. Щасти вам.
Бувайте.
Не думаю, що ця стаття про блокчейн-валюту злетить.
Повір, за кілька років це буде скрізь.
Так, ти це тут описала.
Мене це не чіпляє.
А інші пропозиції…
Швидкісні торгові алгоритми, засоби кількісного пом'якшення.
Вони надто інтелектуальні.
Нам потрібні людські історії, з якими читачі себе асоціюватимуть.
Так. Я не дуже вправно працюю з іншими.
Джессіко, ти гарно пишеш.
Серія про мікрокредити була чудовою.
Іди додому і придумай щось таке. Щось нове.
Тоді поговоримо про подовження твого контракту.
Гаразд.
Як щодо історії про жертв мікрокредиторів?
- А вони є? - Так.
В інших країнах. В Англії їх тисячі.
Ти ж завжди шукала чогось міжнародного.
Так.
Гаразд. Куплю одну статтю.
Добре.
Ти сказала, що не працюєш з людьми.
Я змінюся.
Гаразд.
Це Джессіка?
Знаєте що? Я їду.
Правда?
Дивовижно!
Бронюю вам квиток і надсилаю.
Прилетите - стрибайте на поїзд. Заберу вас на станції.
Б-Е-Р-Н-Л-І,
він же центр клятого всесвіту.
Чудово. До зустрічі.
- Неймовірно! - Бувайте.
БЕРНЛІ-МАНЧЕСТЕР-РОУД
- Джессіко! - Привіт!
Упізнав вас за фото автора. Я Дейв. Це моя дружина, Нікі.
- Гарно добралися? - Так, дякую.
Мабуть, замордовані.
Усе гаразд.
- Дозвольте взяти. - Дякую.
Розмістимо вас у гарному готелі, але спершу, якщо дозволите,
покажу вам Бернлі.
- Добре. - Вам пощастило.
Мені прикро, що з вами це сталося.
Але ми допоможемо вам це пройти.
Усе гаразд. Дихайте.
Усе буде нормально.
Мені треба переглянути всі документи.
Якщо хочете, я можу заїхати й узяти їх.
Або можете зайти в офіс, поговоримо, вип'ємо чашку чаю.
Чудово.
До завтра.
Бувайте.
100 років тому тут було 99 000 верстатів
із живленням від 11 шахт, що працювали цілодобово,
он там, де зараз центр міста.
- Закрилися всі, крім одного. - Як і великі фабрики.
Он там «Мішлен». Пішли останніми, 20 років тому.
Тепер у нас промислові зони, якісь бізнес-парки,
але для некваліфікованих роботи все менше.
Де «Банк Дейва»?
Він замалий, щоб побачити.
Але я можу показати, у що ми вклали гроші.
Там новий спортивний центр.
Там безкоштовна клініка.
На цій вулиці ми вклали гроші в шість крамниць і в сім на наступній.
- Уже вісім. - Так.
Це вражає.
Крапля в морі великих схем.
Ми робимо що можемо.
Вам варто відпочити. Відвеземо вас у готель.
Почнемо рано-вранці.
Добре.
Та де ж це?
Боже мій!
Чорт!
От чорт.
Дідько.
Чорт.
Господи.
- Якого біса? - Усе гаразд?
Ні! Ви мене ледь не переїхали!
- Але ви не дивилися… - А ви були за кермом!
Так, точно.
Викликати швидку?
Ні, не треба кликати швидку. Але ви мене ледь не вбили.
Так.
Що таке?
Схоже, у мене панічна атака.
Ясно. Засуньте голову між колін, чи що там треба.
Гаразд.
Глибоко дихайте.
Усе гаразд?
Так.
Ага.
Дякую.
Вже все добре.
Гей, ви почекайте трохи, перш ніж сідати в машину.
А коли сядете, спробуйте нікого не вбити.
Добре.
Гарного дня.
Так. І вам.
Пробачте.
- Привіт, Дейве. - Усе гаразд?
Крім того, що мене ледь не збили, так.
Відвезти вас на огляд?
Тицяєте мені в пику, що у вас безплатна медицина?
Якщо з вами все гаразд…
Заздрю, але так, дякую.
Готові до мікрокредитів 101?
- Слухаю. - Добре.
Близько 10 млн. осіб на рік беруть мікрокредити у Британії.
На це у вас десь 250 компаній.
Великі - «ШвидкіГроші» і «Миттєвий кредит».
Вони охоплюють від 75 до 85 % ринку.
Але це дочірні компанії більших компаній.
Ними керують компанії, що базуються в Америці, Нью-Джерсі,
але там їх заборонили, тож вони відкрилися тут,
де легше заробляти і менше регулювань.
- Нью-Джерсі? - Так.
Ясно. То в нас клятий Тоні Сопрано.
О ні. У вас це звучить гламурно. Це не телебачення.
У Карло Мансіні нічого гламурного.
Що за Карло Мансіні?
Карло Мансіні - власник «Фінансової служби Коллерідж».
Він був підозрюваним у дев'яти кримінальних справах.
Включаючи вбивства та рекет.
Його так і не засудили.
Місцева поліція і ФБР пробували.
У нього є впливові друзі.
Тож він начебто дотримується законів
і тут, і в США.
Олівере!
От чорт!
Як справи?
Я не можу лишитися.
Вона мене ненавидить. Я її ледь не збив.
Це був ти?
Що вона сказала?
Нічого. Ходімо.
Джессіка, Олівер.
- Вас так звати? - Так.
- Радий зустрітися. - Знову.
Джессіка розповідала про ватажків у мікрокредитуванні.
Це купка злочинців, що в'є свої гнізда, і я хочу їх зупинити.
Вони користуються лазівками в законах країни,
щоб знищувати громади.
Вони погрожують, відправляють приставів, влаштовують людям пекло.
Вони лихварі, коротко і ясно. І це незаконно.
Треба довести це в суді.
Для цього треба зібрати докази у людей, які брали в них кредити.
Просто так можновладці на це й оком не кинуть.
Але разом
люди будуть переконливою силою.
Я знаю, що є проблеми в мами Зої,
можна поговорити з нею.
І нам у «Консультування громадськості» часто дзвонять
через мікрокредити, тож…
Я можу спитати, чи захоче хтось із них поговорити.
Клас.
Ви зможете працювати разом?
- Так. - Не бачу перешкод.
Запалюйте.
Починаємо вечірку.
Чудово, дякую. Буду за годину.
Ні, це займе не більше двох хвилин.
Привіт.
Я хочу перемир'я.
Так. Дякую.
Пробач за…
- Але дякую. - Так.
Я не думала, що тут стільки жертв таких компаній.
Так, я зараз їду до двох із них.
Справді? Можна з тобою?
Так, звісно.
Чекай, ти за кермом?
Можна взяти таксі.
За кілька вулиць є стоянка таксі.
Та я знущаюся. Ходімо.
Ага.
- Сюди. - Добре.
У тебе є діти? Ти одружений?
Я б не хотів про моє особисте життя.
Я б про своє теж не хотіла, якби воно було.
Люблю цю частину Бернлі. Тут чарівні будинки.
А ви любите своє місто, так?
Привіт!
Привіт.
Мамо!
Ви б не могли нам розповісти
про мікрокредит, який ви взяли?
Вісімнадцять місяців тому Рей, мій чоловік, тато Зої…
мене покинув.
Я застрягла з купою рахунків, які він…
забув сплатити.
Газ, електрика
і все інше.
Я саме сплачувала їх, коли…
Я потрапила в аварію.
Не зі своєї вини.
Тоді я дізналася, що він і за страхування не заплатив.
І я…
Дякую.
Я застрягла
із ремонтом за 500 фунтів.
Мамо, слід було прийти до мене.
Не прийшла.
Я пішла у «ШвидкіГроші».
Позичила в них 600 фунтів.
Збиралася виплатити за місяць, але…
Почали надходити інші фінальні вимоги.
Мамо, усе гаразд.
Якось розберемося.
Я винна близько 3 000 фунтів.
Як ми дозволимо собі таке?
Що кілька днів нам надходять листи з погрозами.
Потім до нас приходять чоловіки.
Здоровезні.
Тут таке скрізь.
Вони беруть що можуть.
Слухайте,
ми сподіваємося це змінити.
Нам треба, щоб свідчило якомога більше людей.
- У суді? - Так.
- Можна не вказувати наші імена? - Вибачте, це складно.
У мене вже й так багато проблем.
Я не можу зробити ще гірше.
Так, я розумію.
«БАНК ДЕЙВА!»
- Доброго ранку, Мері. - Доброго ранку, Дейве.
Привіт, Дейве.
- Привіт, Рейчел. - Як справи?
Добре. А твої?
Здогадуюся, ти прийшла по кредит.
Ми намагаємося зібрати якомога більше людей для свідчень. У суді.
Ви б могли це зробити? Ми хочемо почути вашу історію.
Пробачте, я не можу.
Та ну. Хіба це необхідно?
Крістен, я Олівер. Ми говорили по телефону.
Співчуваємо, що ви це все проходите.
Я б залюбки допоміг.
Але нам треба залишити це позаду і жити далі.
Якщо передумаєте, дасте нам знати?
Так.
Ні. У нас не найкращий день.
Дейве, люди налякані.
Їм і так вистачає проблем.
Це зрозуміло. То що нам робити?
Ну, я…
Ми подумали,
що можна скористатися вашою знаменитістю.
Як?
Сьогодні у нас знову Дейв Фішвік.
Доброго ранку, Дейве. Раді бачити. Як ваш банк?
Усе добре. Тіп-топ. Але тепер у мене нова ідея фікс.
- Мікрокредитування. - Ага.
Ці компанії грабують найвразливіших і зневірених.
Вони знищують громади.
- Уряд це ніяк не регулює? - Уявляєте?
Коли великі банки змарнували мільярди наших грошей,
уряд обіцяв узяти ситуацію під контроль.
Але якось залишив лазівку,
яка дозволяє цим компаніям нараховувати понад 5 000 %.
- Це злочин. - То що нам робити, Дейве?
Ну…
Я подам на них до суду.
Я доведу, що вони лихварі,
яким місце в тюрмі, а не в маєтках за мільйони фунтів.
Але мені потрібно…
Пробачте, по якій я камері?
По першій.
Так. Мені потрібно, щоб люди заявляли.
Люди, якими скористалися,
люди, загнані цими негідниками в принизливу скруту.
Я влаштував безкоштовну гарячу лінію.
- Ми залишимо на сайті телефон. - Так.
- Дякуємо, що робите це. - Дякую.
Пане Мансіні.
Я подивився кліп.
- Не бачу проблеми. - Ви серйозно?
Ні!
- Хто цей клоун? - Дейв Фішвік.
Керує громадським банком у Бернлі.
Кредитує місцеві сім'ї і бізнеси.
- Прибуток жертвує. - Він що, комуніст?
Ні. Він успішний місцевий бізнесмен.
Чудово. Купимо його.
Не думаю, що вийде.
Але я маю ідею, як його з нас скинути.
Гаразд. Не хочу подробиць. Скільки?
250 000 і такий самий гонорар.
Та облиш.
Фунтів, а не доларів.
Це тиждень вашої реклами.
Я б не стала його недооцінювати.
У кращому випадку це погана реклама на мільйони.
У гіршому - він знищить компанію.
Гаразд. Завтра будуть у тебе.
Тільки щоб усе це не дійшло до мене.
Звісно.
Кидатимеш у нього лайно - подбай, щоб воно прилипло.
Подбаю.
Скільки створювати офшорну компанію з банківським рахунком?
Компанію - кілька днів, а на рахунок можуть піти тижні.
Але якщо це «Коллерідж» і «ШвидкіГроші»…
Їм «Торнтон, Арбутнот, Велш» відкрили низку підставних компаній
у різних податкових юрисдикціях.
Може, використаєте одну з них?
Прекрасно.
Здоров!
- Привіт! - Добридень, Дейве.
- Привіт! Як справи? - Дейве, слухай.
Дзвінки надходять часто й густо.
У вашій країні до багатьох ставляться дуже погано.
Але в нас досі жодного клятого доказу,
щоб подати на них у суд.
Дейве, пробач, що перериваю, але ти маєш це побачити.
Що це?
Нас закривають.
І що ми зробили?
Нас звинувачують у відмиванні грошей.
Відмивання? Ми?
Подробиці надають?
Лише що дохід від кримінальної діяльності депонували в цей банк.
Тоді прочешемо всі гроші густим гребінцем.
Це буде довго.
У нас є вибір?
Мабуть, за цим великі банки.
Ні.
Вони мали шанс і впустили його.
Це компанії мікрокредитування, принаймні одна.
Хочуть мене заплямувати.
Дейве, ми можемо чимось допомогти?
Компанії мікрокредитів хочуть мене прибрати,
грають брудно.
Треба їх викрити.
Тож зараз ваша робота важлива як ніколи.
Я буду цим зайнятий, але допомагатиму вам чим зможу.
А тим часом…
до роботи.
Гроші витрачено добре?
Однозначно.
Захочуть відстояти своє - зустрінуть нас у суді.
Ну, не знаю.
Знов матимуть шанс напасти на нас публічно.
- Треба домовлятися. - Серйозно?
Ми його розчавимо.
Якого біса?
Але як це буде виглядати?
Люди його люблять.
Якщо ми зупинимо його напади
і змусимо відкликати його заяви про мікрокредитування,
виглядатимемо гарно.
А його відкликання
навіть підкріплять нашу справу.
- Матимемо гарну репутацію. - Тобі це незвично.
Ха-ха.
Зробімо це.
Гаразд.
Ну ж бо, Дейве. Це не кінець.
Може, ми програли битву, але ще можемо виграти війну.
Хтось іще з підбадьорливою банальністю?
Пробач, люба.
Добрий вечір, пані та панове.
Сьогодні вечір понеділка, і це означає одне.
Це вечір караоке!
Того тижня він заспівав нам ковбойську пісню.
Подивимося, що буде цього разу.
Дейв Фішвік!
Дейве!
Ні, дякую. Не сьогодні.
- Ну ж бо, любий. - Ні.
- Хто далі в списку? - Агов.
Можна я замість Дейва?
Аякже! Ходіть сюди, люба.
Ого.
Вона впевнена, скажи?
Що співатимете?
- У вас є «Це твоя земля»? - Я подивлюся.
- Привіт, Бернлі! - Привіт.
Привіт!
Я американка. За це вибачайте.
Але це краще, ніж лондонка, еге ж?
Так!
Це американська протестна пісня, і я думаю, вона доречна,
особливо тут.
Це твоя земля
Це моя земля
Від Каліфорнії
До острова Нью-Йорк
Від лісу Редвуд
До вод Гольфстрима
Ця земля створена для тебе і мене
Коли я йшла
Стрічкою шосе
Було наді мною Безкрає небо
А піді мною
Золота долина
Ця земля створена для тебе і мене
Фантастика!
Дейве?
Пане Фішвік.
Марґо Стоктон.
Моя фірма надіслала вам листа припинити роботу.
- Чого ви хочете? - Я з гарними новинами.
Мій клієнт готовий відкликати вимогу припинити роботу.
Ага.
А натомість?
Ви завершуєте кампанію проти нас
і відкликаєте свої заяви про нашу галузь.
Хочете, щоб він брехав?
Я б так не сказала. Це просто інша версія правди.
Я бачила про вас документальний фільм. Зворушливий.
У цьому місті багато людей
сильно залежать від цієї організації.
Ви ж не хочете їх підвести?
Підвести їх? Ого!
- Не підведемо, якщо виграємо в суді. - Сумнівне «якщо».
Можливо.
Але які ставки?
Ви виграєте, закриєте нас, постраждає багато людей,
ви виглядатимете мерзотою, якою і є, і це зіграє на руку політикам,
які давно хочуть вас закрити.
Або ви не виграєте.
Ви втратите мільйони, і дехто з вас опиниться за ґратами,
де вам і місце.
Гаразд. Якщо ви хочете цього…
Так.
Цього.
До зустрічі в суді.
Чекаю з нетерпінням.
Ого.
Нікі Фішвік.
Дзвонила?
Я змарнувала свій час і ваші гроші на Фішвіка і його огидний північний банк.
- Він не вхопив м'яч. - То розчави його в суді.
Без проблем.
Пан Фішвік вже мрець. Залишилося, щоб він сам себе поховав.
Гарно звучить.
Тримай у курсі.
Схоже, дещо є.
Що?
Депозити, що з'явилися після твоєї появи на ТБ.
Від чотирьох компаній у Бернлі з тією самою адресою.
І що тут такого?
Вони дочірні компанії офшорних.
Багато місцевих мають офшорні рахунки?
Як ми цього не помітили?
Депозити були до 10 000 £, і самі компанії
не викликали підозр.
Але найкраще те, що Карло Мансіні
вказаний директором однієї із цих офшорних компаній.
Клятий різдвяний пудинг!
Це воно, так?
Це незаперечний доказ.
Доб'ємося, щоб суд скасував рішення.
Дякуємо, що зустрілися з нами.
Ми б хотіли поставити кілька питань.
Так. Можете розповісти про мікрокредит, який ви взяли?
Не я. Мій старший, Стейсі.
Це він брав кредити.
Кредити?
- Не один? - Мені відомо про три.
У різних компаній. Загалом близько 600 фунтів.
Мабуть, винен тисячі.
Ага. І як він сподівається виплатити?
Ніяк.
Він не має роботи.
Працює то там, то тут, але гроші отримує в конверті.
Має лише готівку. А виплатити можна тільки онлайн.
То як він отримав ці кредити?
Мабуть, збрехав в анкеті, а там ніхто не перевіряє.
Ніхто при глузді не позичив би Стейсі.
Я б не позичила, а я його мама.
Стейсі - непоганий хлопець.
У нього дислексія, тому в школі йому було гівняно.
Учителі на нього забили, тож він з 16 років підробляє аби де.
Тут небагато роботи для людини без навичок.
Він живе онлайн і, мабуть, закінчить у в'язниці.
Може, це буде на краще.
Може, там він заведе друзів.
Зроблю вам чаю.
Так, будь ласка.
- Дякую. - Прошу.
Дякую, Саллі.
Я був одружений.
Ми розлучилися рік тому.
Ти питала про моє особисте життя.
Питала.
Так. Пем, моя колишня, вважала мене нудним.
Або моє життя вважала нудним.
Так. Я веду чужі рахунки.
Я слухаю чужі проблеми в «Консультуванні громадськості».
Вона не помилялася.
Але те, що ми тут робимо,
дає мені відчуття, що я зможу щось змінити.
Гадаю, зможеш.
У мене дещо було з копом у Нью-Джерсі.
Ми то сходилися, то розходилися три чи чотири роки.
Але зрештою вирішили порвати,
бо він хотів більш нормального, стабільного життя.
Хай що це значить.
А я завжди була зайнята, писала свої статті. Не гуляла.
О, а як я ненавиділа його друзів!
Не те, щоб я мала власних. Але нам не судилося,
ну і нехай.
Треба їхати.
Так.
- Дейве, є хвилинка? - Так, заходь.
Усе гаразд?
Я пишаюся цим місцем.
Це найкраще, що я зробив у житті.
І зараз вони збираються
стерти нас в пил, щоб заробити ще більше.
Вибачте, що перериваю.
У нас є ідея. Трошки шалена.
Як ви знаєте, у нас скрутно
з жертвами мікрокредитування, бо вони налякані.
Але ми зустріли хлопця в Лідсі, що взяв пару кредитів,
хотів повернути готівкою і не зміг, бо там немає їхніх офісів.
Усе онлайн.
Це незаконно.
Ні, але показує, ким і чим є ці компанії,
і як вони ускладнюють
задачу людей виплатити кредити.
Продовжуй.
Так. Ми думаємо, тобі варто взяти кілька кредитів
і спробувати виплатити.
Ми це зніматимемо.
Як це працює?
Дейве, якщо хочеш усе це врятувати,
громадськість має бути на твоєму боці.
Покажемо людям, які ці компанії,
зробивши короткі відео й опублікувавши їх в інтернеті.
Якщо завіруситься, тебе підтримають мільйони.
- Звучить дорого. - Ні. Слухайте.
Хлопець робить рекламні ролики для «Консультування громадськості».
Він не зовсім Голлівуд, але він вмілий.
Це буде пара тисяч, не дорожче.
Так ти даси їм бій, Дейве.
Не в суді, а на вулиці.
І найкраща частина…
У нас вже є назва для кліпів.
«Дейв Фішвік: кредитний рейнджер».
«Кредитний рейнджер»?
Давайте, хай йому грець.
Гаразд.
Дві секунди, Дейве.
Виглядає добре. Дейве, коли будеш готовий.
Сьогодні ми відвідаємо Мері й Теда Бутройдів.
Тед був прибиральником, доки не звільнили.
Мері працює вчителькою на неповну ставку.
Торік вони взяли 300 фунтів кредиту у «ШвидкіГроші».
Лише 300 фунтів.
Сьогодні вони винні 1 900 £.
Подивимося, чи ми їм допоможемо.
Ми відкладаємо, відколи взяли той кредит.
Але це нічого не дає.
- Скільки ви змогли відкласти? - Близько 600.
- Це навіть не половина боргу. - Так.
Нам у «Банку Дейва» ви були б винні 340 фунтів.
Виплатіть мені зараз, і я сам подбаю про ваш кредит.
І візьму на себе всі обов'язки.
У нас тут юридичні контракти.
Це неймовірно, Дейве.
А хіба ваш банк зараз не має юридичних проблем?
Гарні новини швидко ширяться.
Є.
І ми з ними скоро розберемося.
Але вам хвилюватися не слід,
бо я заберу ваш кредит особисто.
Добре?
Так.
- Привіт. - Привіт.
- Дейва й Джессіку ти знаєш. - Так.
Про нього не хвилюйся.
- Як ти? - Нормально.
Слухай, я ще не казала мамі,
бо…
Її багато разів підводили.
Так…
Але не сьогодні.
Ага.
Так.
Заходьте.
Тут усі документи.
Вам треба лише підписати.
Це…
Це наче гора з пліч.
- Я радий. - Так.
Мамо.
Просто підпиши.
Не знаю, що сказати.
Я не знаю, як вам дякувати.
Просто обіймімося.
Ходи сюди, люба.
Я зараз теж розплачуся.
Усе гаразд?
Ходімо.
- Люба! Ми тут. - Привіт.
- Привіт, Нікі.
- Привіт. Як минув день? - Привіт.
Добре. Є гарні відео.
Чудово.
Але я питала, як твій день.
Усе добре, дякую.
Ось так.
Я щойно побачила ось це.
Ендрю Стівенсон, член парламенту, у п'ятницю оперується в місті.
Казали ж, політики тут марні.
Він тебе підтримав, коли ти відкривав банк,
і допомога Дейву Фішвіку з його новою місією
зробить йому гарну рекламу.
А ти ще й з оператором.
А кажуть, я з нею лише за її красу.
За чудовий день.
І за ще кращий, коли ми почнемо повертати гроші.
- Будьмо. - Будьмо.
Будьмо.
ЛОНДОН
І це головний офіс?
Мабуть.
Привіт, босе.
Фалафель і кредит, будь ласка.
Ні, жартую.
Ми шукаємо офіс «Миттєвого кредиту».
Ззаду, друже.
Дякую, брате.
Є щось?
Не схоже, що хтось удома.
Порожньо.
Нічого.
Дейве,
купа невідкритої пошти.
- Так, зніми це. - Зараз.
Добре.
Їдемо далі.
Це подає більше надій.
Добридень.
Пане Дженкінс?
- Тут не можна знімати. - Чому?
Бо ми маємо правила.
Опустіть камеру.
Ми прийшли повернути борг «ШвидкіГроші».
- Тут таким не займаються. - Ні?
Але ж ви позичальник.
І позичили чверть мільярда фунтів людям цієї країни.
Так.
Весь наш бізнес онлайн.
Бачите, купа людей не дуже дружать з комп'ютерами.
Можна зробити виняток?
Ні.
Прошу, заберіть це. Я нічого не можу із цим зробити.
Хіба не гасло вашої компанії - «Допомагаємо людям допомагати собі»?
Допоможете мені повернути мою позику?
- Я попрошу вас піти. - Виганяєте за спробу заплатити?
- А ви хто? - Журналістка.
Мені потрібна охорона.
Негайно.
- Виходьте. - Не треба штовхати.
- Давайте. - Який теплий прийом.
- Раді мати з вами справу. - Зрозуміло.
- Прощавайте. - То ви не хочете грошей?
- Дякую. - «Прощавайте».
- Підніми камеру. - Добре.
Так. Давай.
Це головний британський офіс «ШвидкіГроші».
Вони заробляють близько мільйона фунтів на день
відсотками на найбідніших і найвразливіших.
У них яскрава теле…
- Бене, як просувається? - Добре. Майже закінчив.
- Добре. - Позичиш ручку?
- У них великі плакати. - Так.
Їхня назва на футболках…
Хочете подивитися?
Так.
Добре.
- Вибач. - Вибач.
Запускати?
- Так. - Так.
Це головний британський офіс «ШвидкіГроші».
Вони заробляють близько мільйона фунтів на день
відсотками на найбідніших і найвразливіших.
У них яскрава телереклама і великі плакати.
Їхня назва на футболках футболістів.
Але чого в них немає - це людини, з якою можна поговорити,
або місця, куди можна прийти й повернути їм борг.
Скоріше за все, вони у своїх великих домах в Америці,
рахують ваші гроші.
І наш уряд не може їх зупинити.
Та й не переймається. А я переймаюся. І я… Ми…
Ми намагаємося щось із цим зробити.
Потужна річ, Дейве.
Це законне лихварство.
І ви із цим нічого не робите.
Намагаємося, Дейве.
Цим навіть займається міжпартійний комітет.
Але для коаліції це не пріоритет.
Так.
А тим часом
ці компанії намагаються закрити «Банк Дейва».
І знаєш що? У них може вийти.
Це була б трагедія.
Так. Це ти мені кажеш?
Пане Стівенсон, ми щиро віримо,
що «Банк Дейва» підставили ці люди.
Що, як Дейв доведе в суді,
що ці звинувачення не мають жодних підстав?
Зробіть це, і я розпочну кримінальне провадження.
Змушу Гоум-офіс видати екстрадицію.
Я з тебе спитаю.
Не підведи мене, Ендрю.
Тут я з тобою в усьому.
Пане Мансіні.
Ти бачила кліп, що Фішвік виклав в інтернет?
Так.
У них сотні тисяч переглядів.
Від сотні тисяч людей без права голосу, яким нічого робити.
Він каже звертатися до членів парламенту.
Я знаю цих англійських політиків. Вони безхребетні.
Прогнуться як колода карт.
Це не Америка, пане Мансіні.
Тут працює так. Якщо політики вирішать втрутитися,
буде публічне розслідування, на це можуть піти роки.
Але ви програєте,
якщо там будуть голоси лише Дейва Фішвіка і йому подібних.
Тому я створила альтернативний наратив.
Кого?
Я використовую росіян.
Росіян?
Що ти верзеш?
Я найняла ферму тролів
відправляти сотні тисяч повідомлень у твітері та фейсбуці.
Он як? І що за повідомлення?
Багато погроз.
Кажуть, досить неприємних.
Але головне - ми це виставимо змовою.
Нашу галузь намагаються підірвати.
Не дають звичайним людям брати кредити.
І ваші політики в це повірять?
Звісно, ні.
Але якщо є дві сторони на вибір,
вони виберуть сторону з більшими грошима.
Добре.
Схоже, ти все контролюєш.
Так.
Але все вийде лише якщо ти потопиш Фішвіка.
Ти маєш виграти справу.
О, я виграю.
- Привіт. - Привіт.
Як справи?
Як просувається стаття?
Добре. Але я на сьогодні майже закінчила.
Ага.
Я теж.
Хочеш чогось випити?
Так.
Хочу.
Чудово.
Я знаю неподалік місце.
Інтимне. Ну, не те, щоб інтимне.
Я відправлю координати.
Добре. До зустрічі.
Добре. Бувай.
Що це таке?
Я шукав фільм, про який говорили Г'ю і Александра.
«Ти не винесеш правди».
«Декілька хороших хлопців». Джек Ніколсон. Том Круз.
Він чудовий.
Я єдиний, хто його не бачив. І я його не знайшов,
але знайшов це.
Це чудово.
Чекай. Ти не думаєш про те, про що я думаю?
Звідки мені знати?
Не кажи, що хочеш піти в суд і зробити там Тома Круза.
Просто думка.
Дейве, це серйозно. Потрібен гарний адвокат.
Мабуть, твоя правда.
Ти б там був, скоріше, Джо Пеші.
- Хто? - «Мій кузен Вінні».
Ми разом дивилися.
«Мій біологічний годинник цокає.
- Цокає». - А, так.
Тепер згадав.
- Вона за це виграла «Оскар». - Вона заслужила.
Якщо я не помиляюся, Джо Пеші виграв справу.
Ох, Дейве.
Не треба цих клятих ідей.
Ти надто важко працював, щоб ризикувати.
То як справи?
Мені подобається, як усе виходить.
Історії жертв дуже вагомі, потужні.
Я покажу фінредакторці,
що вмію описувати людські історії так само,
як і «інтелектуальні».
Так.
Звучить багатообіцяюче для твоєї кар'єри.
Що це має значити?
Для мене мета цього - не нажитися на біді інших.
Якщо ми нічого не змінимо, це буде ударом для всієї громади.
Зачекай-но.
Ми тут заодно.
Мені теж не байдуже.
Це було зайве. Пробач.
Нічого.
Ти не винна, що мене завжди поглинають
проблеми інших людей.
Що ж…
А ти мені пробач, що я все торочу про себе.
Справа в тому, що мені більше нема чим бути поглиненій.
Але мені подобається працювати з тобою.
- Справді. - Так.
- Ми гарна команда, згодна? - Так.
- Тобто коли ми разом працюємо. - Так.
- Професійно. - Так, я зрозуміла.
Тобі подобається Бернлі?
Так.
Тут усі дуже добрі.
На цих вихідних буде те, що тобі необхідно пережити.
Так. Слухаю.
Ага. Отже, три слова.
Бернлі.
Футбольний клуб.
КАСИ
Бернлі, уперед!
- Прийшли. - Так.
Джесс, тримай.
Шарф посвяти.
- Там холодно. - Дякую.
Але май на увазі, що це не побачення.
Так, звісно. Так просто гарно. Так, я знаю.
- І що це все таке? - Привіт.
Отже.
Це зала суду.
Це преса, а це адвокати опозиції.
А це суддя.
Ти готовий?
- До чого? - До репетиції, до підготовки.
- Давай. - Дурниці.
Треба тренуватися. Ти обіцяв, якщо зберешся
представляти себе сам. Ну ж бо.
Це серйозна річ.
Ти готовий?
- Чому жирафа - суддя? - А що з нею не так?
Я їм не довіряю. Вони надто високі. Я хочу таксу.
Таксам довіряю. Вони приземлені.
Дейве, увімкни уяву. Давай.
Ти готовий? Так годиться?
Він трохи суворий.
- Не віриться, що я це роблю. - Засідання суду.
Так. Добридень, ваша честь.
Руки з кишень. Стань прямо.
Так. Гарна енергія.
Мене звати Дейв Фішвік. Я продаю мікроавтобуси.
Продавав фургони. Будь-який колір, аби білий.
Господи, Дейве, усі в Бернлі це чули
мільйон разів.
Щось інше. Щось цікаве.
До суті.
Два роки тому я заснував перший у Британії громадський банк, «Банк Дейва»,
щоб грошима громади допомагати місцевим людям і родинам.
Вітаємо на «Терф Мур»!
Отже. Усі гравці
починають там, у центральному колі.
Уперед! Гравці виходять.
Уперед, Бернлі!
Давай ось так!
Уперед, Бернлі!
Минулого разу
мене хотіли закрити фінансові установи.
Так. Вони атакували мене всім, кожним трюком з капелюха,
що було розкрито в документальному фільмі…
Зупинися.
Не можна про телепрограму. Не всі її дивилися, правда ж?
Як схибив!
Я гадки не маю, що відбувається, але мені подобається.
У нас тут не було нашого найкращого форварда,
але ми заробили кутовий і добре використовували стандартні положення.
- Ясно. - Так.
Давай, Бернлі!
- Це гол! - Так!
Я виступив по телебаченню
і сказав людям, що хочу закрити компанії з мікрокредитування,
а тепер ці компанії хочуть закрити мене.
І вони порушують закони.
Їм це так не минеться. У вас є докази?
Так, ваша честь. Я можу довести суду, що все це було підставлено!
Чудово. Тоді все буде добре.
Просто ти не Пол Ньюман і не Том Круз.
Ні, я Джо Пеші.
Ні, Дейве, ти не він, і ти не адвокат.
Ти звичайний чоловік, що виступив проти корупції
і відстоює права звичайних людей,
які не мають адвокатів і права голосу.
Усе буде чудово.
На що дивишся?
Ми пов'язали платежі з Мансіні, але цього замало.
Треба довести, що нас підставили поза розумним сумнівом.
Я не розумію, звідки відомо, що ці гроші брудні.
Принаймні одна з підставних компаній звинувачена в США
за законом РІКО.
За чим?
Рекет.
- Коли? - Перед самим депозитом.
Ми мали це побачити,
але наші пошуки не розповсюджуються на США.
Я маю відповісти. Вибачте.
Треба копати далі.
Моліться, щоб знайшли щось вирішальне.
- Так? - Дейве, дзвінок. Сер Чарльз Денбі.
Я відповім у себе.
Як справи зі статтею?
Я майже закінчила.
Добре.
Бо в мене хороші новини.
Чотири роки тому нашому редактору дали 100 альткоїнів.
Тоді їм ціна була цент.
Учора він подумав їх продати,
і виявилося, що вони варті пів мільйона доларів.
Гадаю, він був щасливий.
Він оскаженів.
Викликав мене і вимагав пояснень,
як ми пропустили головну подію в історії капіталізму.
Я дала йому твій варіант статті.
І?
Він у захваті.
Він пропонує тобі піврічний контракт з підвищенням зарплати.
Але я не закінчила тут.
Ти казала, що закінчила.
Я сказала, що він хоче серію?
І він її розмістить у розділі новин.
Це твій зірковий час.
Алло.
Пане Фішвік?
Мене всі кличуть Дейв.
Що я для вас можу, сер Чарльз?
Якраз навпаки.
Мені стало відомо про ваші поточні юридичні труднощі,
і я можу вам допомогти.
Зустрінемося?
Я їду на передпологову вечірку в Скіптон, у вас буду о шостій.
Побачимося в банку.
Добре.
- Привіт. - Ага.
Усе добре?
Мені треба в Нью-Йорк.
Ясно. Коли?
Сьогодні.
Газета запропонувала довгостроковий контракт.
- Мої вітання. - Дякую.
Але…
Ми тут не закінчили.
Я знаю.
Мені шкода.
Ти знаєш, що я не можу.
Я не можу впустити цей шанс.
Джесс, ми намагаємося змінити світ на краще.
Знаєш, скільки людей постраждає,
якщо «Банк Дейва» закриється?
І зараз це найвірогідніший результат,
якщо ми не знайдемо те, що допоможе Дейву в суді.
- Так, я розумію. - Ні, навряд чи ти розумієш.
Я розумію. Але я письменниця.
Ти активіст. Ти в цьому набагато кращий за мене.
Джесс, прошу.
Ми команда. Ми…
Ти мені потрібна.
Олівере.
Гаразд.
Добре. Звісно.
Усе обертається навколо тебе.
- Це не так. - Байдуже.
Я в тобі помилявся.
- Гарного польоту. - Олівере.
Кулька лопнула - і порошок був рожево-блакитний. Близнюки.
Девід.
Дейв.
Чарлі.
Кидайте кістки.
Отже, це він.
Знаменитий «Банк Дейва».
З накладними витратами не розкошуєте. Розумно.
По-перше, я маю вибачитися за мою підступну тактику,
до якої вдався, коли хотів вас закрити.
Я все ж виграв.
Так.
У мене жбурнули яйцем, а ви були героєм дня.
Не кажучи, що ви співали на сцені разом з Def Leppard.
Я дуже заздрив.
У студентські часи, визнаю, я був їхнім прихильником.
Кажете, ви хочете допомогти. Чому?
Ви, мабуть, помітили, що так звані серйозні банки
зачиняють свої великі відділення,
і доволі масово, бо ті не приносять прибутку.
Ми досі вдаємо, що дбаємо про роздрібних клієнтів,
хоч і не можемо надати їм увагу, якої вони потребують.
А «Банк Дейва» може.
Я б хотів бачити більше «Банків Дейва» по всій країні.
Я б їх усіляко підтримував.
Звісно, на відповідних умовах.
Радий це чути.
Але зараз головний «Банк Дейва» в халепі.
Так, я за цим стежу.
Я дивився ваші інтернет-відео.
Ви абсолютно праві щодо цих мікрокредиторів.
Вони знущаються над клієнтами і системою.
Це має припинитися.
Я хочу, щоб вони закрилися якомога скоріше.
Так.
Схоже, ми нарешті дійшли згоди.
Подобається нам це чи ні, ми всі в банківській справі.
Нам роблять антирекламу, це болісно.
- Особливо враховуючи, що… - Усі ненавидять банкірів.
Точно.
Ми лобіювали наших друзів у парламенті,
але вони завжди вважають,
що мають важливіші справи.
Однак,
якщо ми викриємо ці компанії на публічній арені,
наприклад, у суді,
то політики це візьмуть до уваги.
Слухайте…
я знаю, що мене підставили. Але…
не можу довести.
Із цим я допоможу.
Подзвоніть йому.
Він працював на «ШвидкіГроші».
На них?
- Чому він допомагатиме мені проти них? - Він юрист.
Він працює на того, хто платить.
І зараз це я.
Якщо потрібні додаткові докази, дзвоніть у мій офіс.
Щасти вам у суді.
- Мені як завжди. - Добре.
- Привіт, Дейве. - Привіт.
Усе гаразд?
Так.
Усе досить непогано.
Як там кліпи?
Зараз у нас понад 2 млн. переглядів.
- Два мільйони? Серйозно? - Ага.
Ще 998 млн. - і будеш популярнішим за Gangnam Style.
Чорт забирай!
А де Джессіка?
Їй довелося повернутися в Нью-Йорк. У неї на роботі щось термінове.
Що ж, шкода.
Ти…
- Ти нормально? - Так.
- Так? Добре. - Так.
Ти готовий до завтра?
Ти впевнений?
Хтось би сказав, що я бовдур, що представляю себе в суді.
Дейве, тебе всі підтримують.
Люди починають помічати, що ти робиш. Що ми робимо.
Тебе підтримує ціла громада.
І вони захищають не лише тебе - вони захищають себе.
У Бернлі важливий день для Дейва Фішвіка,
який був у нашій студії кілька місяців тому.
Він відстоюватиме в суді право на роботу «Банку Дейва»,
який звинувачено у відмиванні грошей.
Дейв вважає, що його підставили ті мікрокредитори,
яких він намагається закрити.
За словами Дейва,
вони лихварі і мають нести відповідальність.
Його підтримує багато місцевих, у тому числі я.
Дякую вам усім, що прийшли.
Так, Дейве!
- Привіт! - Привіт!
Я хочу вам подякувати.
Дякую, що прийшли підтримати «Банк Дейва».
Слухайте, мікрокредитори хочуть нас закрити.
Чому?
Бо ми працюємо інакше.
Так!
- Бо ми працюємо краще. - Так!
Бо для нас люди і громада важливіші за прибутки.
- Так! Точно! - Їм це не подобається.
Слухайте, часи важкі.
І…
Можливо, вони не скоро покращаться.
Але це означає, що зараз, як ніколи, нам треба згуртуватися.
Так!
- Підтримувати одне одного. - Так!
- Прикривати одне одного. - Саме так!
Якщо ми цього не зробимо, вони - тим паче!
- Так! - Так!
Тому побажайте мені успіхів.
Покажемо їм!
Дейв Фішвік створив собі образ
сучасного Робіна Гуда,
мільйонера, який сам усього досяг, спасителя громади
і друга звичайної робочої людини.
Принаймні так він себе виставляє по телебаченню.
Нам усім відомо, що ЗМІ люблять прикрашати й перебільшувати
задля розваги.
Але тут, у цьому суді,
ми не маємо права на поетику.
Тут нам потрібна правда, тільки правда,
і ніщо, крім правди.
Вона себе Томом Крузом уявила.
А правда в тому,
що пан Фішвік фінансував свій бізнес брудними грошима.
Грошима, що надходили зі злочинної і незаконної діяльності,
яка руйнує ті громади, які він нібито підтримує.
Кожен банк, навіть «Банк Дейва»,
юридично зобов'язаний визначати походження всіх депозитів.
Такі правила. І вони стосуються всіх однаково.
Сьогодні ми просимо суд зобов'язати до дотримання цих правил.
Пане Фішвік.
Дякую, ваша честь.
Буду лаконічним.
Мене підставили.
Вони представляють зграю злочинців.
Це їм треба припинити діяльність.
Ні, власне, їх слід відправити туди, де їм місце.
За ґрати.
Пане Фішвік, ви відкриваєтеся для звинувачення в наклепі.
Я кажу правду, ваша честь.
Правду, лише правду, і нічого, крім правди.
Якщо ви її винесете.
Сподіваюся, у вас є докази.
О, вони є.
Я б хотів викликати першого свідка,
пана Майлза Торнтона
з лондонської юридичної фірми «Торнтон, Арбутнот, Велш».
З січня 2011 року по жовтень 2012 року
я працював із «Фінансовою службою Коллерідж»,
корпорацією у Сполучених Штатах, що володіє фірмою «ШвидкіГроші» та іншими.
І що ви робили для цієї корпорації?
Відкрив низку фіктивних компаній у різних податкових юрисдикціях.
Також я відкрив їм банківські рахунки в різних місцях,
у тому числі у найвідоміших банках Британії.
І жоден не встановив, що гроші брудні?
На той час жодна з компаній не мала звинувачувального акту.
А тепер мають,
тобто у нас є доступ до їхніх фінансових звітів.
Я знаю, що тут багато всього,
але один запис особливо цікавий.
Виявляється, два роки тому
одна із цих корпорацій заплатила за юридичні послуги
вашій юридичній фірмі.
Ваша честь, нам це все не було відомо.
Можна попросити перерву?
У вас пів години, і коли повернетеся,
я чекаю на пояснення.
Ваша честь, у світлі нових доказів
ми хочемо відкликати справу.
Тиша!
Боюся, це не так просто.
Усе це виправдовує пана Фішвіка і «Банк Дейва»,
але також це доказ злочинної змови.
Я передам це в Королівську прокурорську службу
для висунення звинувачень проти ваших клієнтів
і проти вас самих.
Справу закрито.
Ендрю.
Вітаю, Дейве.
Ти витер покидьками підлогу.
Друже, це лише половина справи.
Треба завершити те, що почали.
Якщо не прибрати ватажків, вони почнуть знову.
Так, я розумію.
Я насідатиму на Гоум-офіс, щоб його екстрадували.
Якщо ти зможеш, я навіть проголосую за тебе.
Ще поговоримо. Бережи себе.
Дякую.
- Привіт, як справи? - Усе добре.
Я хотів вибачитися,
що не передзвонював тобі.
Просто…
Тут справжнє божевілля.
Але…
Гарні новини…
справу щойно закрили.
- Дейв переміг. - Що?!
Вибачте.
Ого. Боже. Шкода, що мене не було.
Так.
Шкода, що тебе не було.
Подзвоню, коли приїду додому.
Так, і Джесс…
Я радий, що ти приїхала в Бернлі.
Я теж.
- Вітаю. - Дякую.
- Дуже дякую. - Дякую.
Отакої. Навіть в Америці про це чули.
- Хто тобі сказав? - Рік Перді.
- Ні. - Так, він там з Def Leppard.
У них тур Штатами.
Я теж чекаю на поїздку в Америку.
- Що? - Так.
Якщо Ендрю все зробить, ти хочеш, щоб якийсь американський адвокат
вручив Мансіні ордер на екстрадицію?
Ходімо.
Без апеляції?
Що за юридична система третього світу?
І де твоя кампанія з росіянами?
«ШвидкіГроші» токсичні.
Зробимо ребрендинг і перезапустимо.
- І щоб ви там не фігурували. - Так, зрозумів.
І пам'ятай: ви мені винні пів мільйона.
Придурок.
Привіт. Як справи?
У наших кліпів майже 5 млн. переглядів,
і це багатообіцяюче.
Ну…
Проте є дикі історії про теорії змови,
що ходять інтернетом,
і ми з Дейвом майже щодня отримуємо смертні погрози в соцмережах.
Будьте обережні.
Це проплачені тролі. Вони пишуть у соцмережах дурниці.
Це все не має сенсу.
Але Дейв думає, що ці теорії
послужать для політиків виправданням не поспішати.
Це може бути дуже погано.
Я питала, як твої особисті справи, але продовжуй.
Слухай, Дейв хоче натиснути на них і притягти Мансіні до відповідальності,
а ордер на екстрадицію вручити особисто.
Дейв їде сюди?
Так.
І Нікі, і…
я також.
Ні. Це дивовижно.
Так, я знаю.
Вибач.
Дейв хоче, щоб ти дізналася, де може бути Мансіні.
У мене є друг у поліції Джерсі. Там давно хочуть узяти Мансіні.
Так. Ми летимо наступної п'ятниці.
Добре.
Вас забрати з аеропорту, чи…
Ні, забагато клопоту. Візьмемо таксі й приїдемо до тебе.
Добре.
Це насправді? Я чекаю з нетерпінням.
Так.
Я також.
Так, заходьте.
- Джесс. - Привіт.
Ходи сюди.
Як справи?
Та…
Он як?
А виглядаєш гарно.
Ти ніколи не вміла брехати.
Я хотів тобі подзвонити -
прочитав твою статтю про жертв мікрокредитування.
- Тобі винні пулітцера. - Цього не буде, але дякую.
І я дуже здивувався:
мало того, що ти вийшла з квартири, -
ти покинула країну.
Що завгодно для історії, так?
І розширити свої горизонти виявилося напрочуд приємно.
- Ясно. Я за тебе радий. - Мені потрібна послуга.
Дейв Фішвік із кампанією проти мікрокредиторів.
- Так? - Він має ордер на екстрадицію Мансіні.
- Здуріти. - Так.
- Прекрасно. - Так.
Час покидьку понести кару.
Але хіба він підкориться?
Нізащо. Та й байдуже.
Він намагався побудувати кримінальну імперію п'ять років.
Так? Зробити це законним бізнесом.
І дорогою він корумпував не одного й не двох.
Фінансистів, політиків, юристів.
І хоча всі вони продажні й безпринципні,
вони тікатимуть з усіх ніг,
щоб їх не пов'язали з такою кричущою злочинністю.
А без них він знову буде просто кримінальним босом.
Легкою мішенню для федералів.
- І для мене. - Ясно. Але справа така.
Дейв хоче особисто вручити ордер на екстрадицію.
Нам треба дізнатися, де Мансіні.
Ну…
Так.
Я би…
був дуже радий вам допомогти.
Тримайте.
- Дякую. - Прошу.
Здоровки!
Я Дейв.
Гей, Джесс.
Он вона!
- Привіт! - Привіт. Як справи?
- Добре. - Радий бачити.
І я вас!
- Це твоя начальниця? Агов. - Гей!
Привіт. Дейв Фішвік. Дуже приємно. Як справи?
Як поживаєте?
Який краєвид!
- Привіт. - Привіт.
Здорове яблуко!
Іди сюди.
Як долетіли?
Добре.
- Мабуть, замордовані. - Як ми заговорили! Клас!
Ні, я рвуся іти.
Добре, бо поліція Нью-Джерсі усе нам дістала.
Так.
Це дім Мансіні.
Закрите поселення у Вейні, Нью-Джерсі.
Тут він працює.
Для вручення треба фізично передати комусь документи.
У цих місцях ми не зможемо цього зробити,
як каже детектив Адамс,
бо нас до нього не підпустить охорона.
Але чекайте.
Щонеділі в обід він і його друзі ходять в італійський ресторан у Патерсоні.
У них цей ритуал багато років. Там ми його й візьмемо.
Клас. Як туди потрапити?
У мене бронювання через півтори години,
якщо вам цікаво.
Ходімо поїмо макаронів.
Дозволь мені.
Дякую.
ПАТЕРСОН, ШТАТ НЬЮ-ДЖЕРСІ
Дякую.
Так, Патерсон схожий на Бернлі.
Колись був одним з найбагатших міст.
Тут виготовляли шовк, пиво, револьвери «Кольт»,
але зараз воно найбідніше і, мабуть, найнебезпечніше.
На відміну від Бернлі,
тут усім на всіх начхати,
тож щодня стає дедалі гірше.
- Як ваші справи? - Чудово, дякую.
Їжа фантастична.
Перекажу шефу.
Тут так смачно, що я б пообідав ще й завтра.
Я не заперечую. Люблю італійську їжу.
Можна забронювати?
Це не обов'язково, але я вас запишу.
- На котру? - На першу дня.
Добре.
- Я підтверджу зранку. - Ясно.
Щойно вручу папери,
візьмемо речі з готелю - і на «Мет-Лайф-Стедіум».
- Навіщо нам? - Виступають Def Leppard.
- Я в захваті. - Що?!
- Ми знаємо їхнього менеджера. - Ні.
То що?
Десерти?
- Ти? Хочеш щось? - Я буду джелато.
Гаразд.
МЕТ-ЛАЙФ СТЕДІУМ
Мій друг сказав, він буде за п'ять хвилин.
Дейве.
Гаразд.
Зустрінемося в готелі.
- Я тебе не залишу. - Усе буде добре.
Дейве, ти впевнений?
Усе буде добре.
ПОЛІЦІЯ ПАТЕРСОНА
- Решти не треба. Дякую. - Ого! Дякую, пане. Ви дуже щедрі.
Дейве?
Детектив Адамс. Як справи?
Порядок.
Я давній друг Джессіки. Вона все розповіла.
Я хочу вас прикрити.
Я вдячний.
- Ви могли доручити це адвокату. - Я знаю.
Але я боровся з ним місяцями,
і вперше бачу його особисто.
Хочу подивитися йому в очі, коли він дізнається, що гра закінчена.
Він скористався стількома людьми…
Стількох залишив беззахисними.
Хочу, щоб він відчув те саме.
Я також.
Я пару разів був близький…
Але не виходило. Жертви не свідчили.
Чому?
Він використовує ті трюки, що й Пабло Ескобар.
Плата о пломо.
Я не знаю французької.
Бери або його срібло, або свинець.
Ясно.
Пропозиція, від якої не відмовишся.
Так.
Не варто його недооцінювати.
Він небезпечний. Ви загнали його в кут.
Коли закінчите, їдьте негайно.
Ззовні четверо озброєних поліцейських, щоб вас не переслідували.
Ну, ми…
У нас квитки до Лондона на пізній вечір, але…
Ми сподівалися до того піти на концерт на «Мет-Лайф Стедіум».
Без концерту.
Так.
Ви готові?
Як ніколи.
Гаразд.
Вам туди не можна.
О, детективе.
Чим можу допомогти?
Мені не треба.
А от мій друг-англієць хоче з вами поговорити.
Добридень, пане Мансіні.
Мене звати Дейв Фішвік.
Я з Бернлі.
А ви…
офіційно отримали ордер.
Він цього так не залишить.
- У мене ноги тремтять. - Я б на вашому місці летів швидше.
Не бачу нічого підозрілого.
Не думаю, що нас переслідують.
На ближчі рейси місць немає.
Дідько.
Господи.
Ні, стій.
Я піду.
Усе гаразд, не панікуйте.
Господи.
- Привіт. - Гей.
- Тримаєтеся? - Так. Хочемо забратися звідси.
- Моя дружина, Нікі. - Привіт.
Джессіку знаєте. Олівер.
- Рада знайомству. - Так.
Привіт, Джессіко.
А ви хто?
Я Олівер.
Детектив Адамс.
А, ясно.
Як справи?
У нас погані новини.
Мансіні відправив з пів дюжини своїх людей.
Гадаємо, вони шукають вас.
Чорт забирай.
Гарні новини - вас ще не знайшли.
Ми не можемо полетіти швидше.
Лишатися тут - не вихід.
Тож, може, ви зрештою підете на концерт?
Їм буде важко знайти вас у такому великому натовпі.
Вам туди їхати ризиковано, але ми про це подбаємо.
- Дякую. - Серйозно?
Ви це зробите?
Ви мені подобаєтеся.
- То що, порядок? - Так.
Збирайте речі.
Дякую, що робите це все.
Його вираз обличчя був того вартий.
- Непогано було, так? - Ага.
Там з вами має бути все добре.
Ззовні мої люди.
Вони пильнуватимуть людей Мансіні. Насолоджуйтеся концертом.
Дякую, друже.
Ага.
- Дякуємо. - Дякую.
Майку!
Дейве, ти приїхав.
Радий бути тут.
- Здається, «Терф Мур» був 100 років тому. - І не кажи.
Ось перепустки.
ВІП-місця.
Хлопці вас чекають після виходу на біс. Ходімо в гримерку.
Ходімо.
Блакитний м'який, цей крутіший.
Так.
- Це вода з апельсиновим соком. - Як мені?
Гарно.
А картуз?
Дейве?
Що?
Мітч каже, ззовні люди Мансіні.
Як?
Відстежували твій телефон?
Я з нього бронював ресторан.
Він досі там.
Поки не рухається.
Він має скоро вийти.
Вони справді гангстери?
Так. У ФБР і поліції Джерсі на них отакі товсті теки.
І їм дозволяють вести бізнес у Британії?
Сподіваюся, це ненадовго.
Гаразд. Ви всі їдете з нами.
Що?
Серйозно, у нас купа охорони.
- І власний літак. - Так, це ідеально.
О, ні.
Слухайте, ви неймовірно щедрі, але з ними жарти погані.
Якщо мене побачать з вами, ви будете в небезпеці.
Дейве, тебе не побачать.
Тобто?
Тут?
Ти маєш залишити телефон тут.
- Він вимкнений. - Вони все одно можуть відстежити.
Я бачив у CSI.
Випустимо тебе, коли злетимо.
Що ж.
Не знаю. Мене це трохи непокоїть.
Так. Мене теж.
Що скажеш, якщо я поїду з тобою?
Що? У Бернлі?
Так. Мені його бракує.
І бракує тебе.
Так. Гадаю, це чудова ідея.
- Порядок? - Розслабся. Усе буде добре.
Знаєш, Дейве, про твоє життя треба зняти фільм.
Не кажи дурниць.
Хто при своєму розумі захоче дивитися про мене?
Думаєте, я брешу? Ні. Я думав, що брешу. Але ні.
Я серйозно.
Дейве, що було далі? Як ти повернувся сюди?
Джеффе, ми говоримо про рок-легенд.
Звісно, у них є власні літаки.
Я був у трюмі разом зі спорядженням гурту.
Щойно ми злетіли…
Він помер?
Ні. Він отак спить.
Я спав як немовля.
Ця історія має ще щасливіший кінець,
бо вчора «ШвидкіГроші» потрапили під зовнішнє управління.
Вони не працюють.
А Карло Мансіні отримав звинувачення від ФБР.
І я сподіваюся, що найближчими місяцями й роками
решта піде за ним.
До речі, Ендрю, член парламенту,
активно тисне на уряд, щоб ввели нове законодавство,
щоб більше ніхто не міг скористатися найвразливішими громадянами.
Тому сьогодні ми святкуємо.
Але спершу я хочу представити вам кількох людей,
які нам весь час допомагали.
По-перше, моя дружина Нікі. Виходь сюди.
Без неї я б не впорався. Ні з чим.
Далі, Олівер і Джессіка.
Поплескайте цим двом.
Вони були мозком операції.
Далі. Мало хто може сказати, що рок-гурт врятував йому життя,
але в моєму випадку це чиста правда.
Коли я їх бачив востаннє,
вони виступали перед 85 000 фанатів, що кричали від захвату.
Сьогодні…
- Це буде для вас. - Що?
Пані та панове, готуйте ваші оплески.
Вітайте на сцені моїх друзів Def Leppard!
Це вони мене врятували!
Кляті Def Leppard!
Пошуміть!
Так!
Ми готові?
Ви готові?
Так!
- Усі разом! - Давайте!
- Зої! Виходь до нас! - Ні!
Ви маєте почути її голос!
І всі разом!
У СІЧНІ 2014 РОКУ CHANNEL 4 ЗНЯВ ПРО ДЕЙВА ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ ФІЛЬМ LONE RANGER.
У ЛИПНІ 2014 РОКУ УРЯД БРИТАНІЇ НАРЕШТІ ВРЕГУЛЮВАВ ГАЛУЗЬ МІКРОКРЕДИТУВАННЯ.
ВІДТОДІ 50 НАЙБІЛЬШИХ МІКРОКРЕДИТОРІВ ЗБАНКРУТУВАЛИ АБО ЗАКРИЛИСЯ.
«БАНК ДЕЙВА» ДОСІ ЧУДОВО ФУНКЦІОНУЄ В САМОМУ СЕРЦІ БЕРНЛІ.
БАНК ДЕЙВА 2: КРЕДИТНИЙ РЕЙНДЖЕР
Переклад субтитрів: Ольга Галайда